Справа № 420/17233/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 00034022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до Міністерства оборони України, яким просять суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене у вигляді протоколу від 21 березня 2025 № 14/в, в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, у відповідності до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців";
зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги призначити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців" в розмірі 15 мільйонів гривень, що передбачено пунктом 3 статті 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум рівними частками між отримувачами такої допомоги, що передбачено статтею 16-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців";
зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу як матері загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців" в розмірі 15 мільйонів гривень, що передбачено пунктом 3 статті 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум рівними частками між отримувачами такої допомоги, що передбачено статтею 16-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців";
зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги призначити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу як батьку загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців" в розмірі 15 мільйонів гривень, що передбачено пунктом 3 статті 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум рівними частками між отримувачами такої допомоги, що передбачено статтею 16-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців". 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьками загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 17.07.1993 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 10.01.2002 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_4 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 . Згідно витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв, протокол № 2871 від 20.06.2023 року, захворювання, яке призвело до смерті, - Так, пов`язане з проходженням військової служби. У подальшому, згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 року № 5275 змінено причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 на ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову 18 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.06.2023 № 2871 - відмінено. 
На виконання рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 № 5275, яким змінено висновки 18 регіональної військово-лікарської комісії від 20.06.2023 № 2871 щодо встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_4 , внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 06.01.2023 № 41 "Про результати службового розслідування за фактом смерті у міській лікарні № 3 м. Миколаєва солдата ОСОБА_4 ", а саме пункт 2 викладено в такій редакції: "2. Вважати смерть солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що зумовлена захворюванням "набряк головного мозку, епілептичний стан, неуточнений", яка настала о 03:50 12.12.2022 у стаціонарі комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Миколаївської міської ради м. Миколаєва. Захворювання солдата ОСОБА_4 , яке призвело до його смерті та причина смерті, пов`язане із виконанням військової служби із захистом Батьківщини та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження".
З огляду на зміну причинного зв`язку захворювання, яке призвело до смерті, та причини смерті, позивачі звернулися через ІНФОРМАЦІЯ_3 до Міністерства оборони України із заявою про призначення доплати одноразової грошової допомоги до розміру 15 мільйонів гривень рівними частками між отримувачами (дружина, матір, батько), у зв`язку зі смертю військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини, посилаючись на те, що причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 було змінено.
У квітні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив позивачів про рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні доплати одноразової грошової допомоги. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №14/в від 21 березня 2025 року, підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги стало те, що чинним законодавством України не передбачено доплату одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті (передбачено у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності). 
Не погоджуючись із вказаною відмовою у доплаті одноразової грошової допомоги, позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Доводи позову щодо протиправності оскарженого рішення мотивовані тим, що причина смерті ОСОБА_4 пов`язана із виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, що постановила Центральна ВЛК ЗСУ, єдиний уповноважений на встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця орган, а тому члени сім`ї загиблого (дружина, матір, батько), мають право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої саме підпунктом 1 пункту 2 (а не підпунктами 2, 3 пункту 2) 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", в розмірі, передбаченому пунктом 3 статті 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців" (15 мільйонів гривень рівними частками дружині та батькам загиблого).
Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/17233/25.
Ухвалою суду від 24.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/19613/25.
Ухвалою суду від 08.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/21035/25.
Ухвалою суду від 19.09.2025 року у справі №420/17233/25 про об`єднання справ в одне провадження, адміністративні справи №420/17233/25, №420/19613/25 та №420/21035/25 об`єднано в одне провадження під загальним номером №420/17233/25. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №420/17233/25.
Відповідно до поданих у кожній з адміністративних справ відзивів, відповідач проти задоволення позову заперечує.
Відповідач зазначає, що у межах спірних правовідносин батьку, матері та дружині ОСОБА_4 09.02.2024 було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 14.12.2022 в розмірі 3/5 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 744300 гривень. Зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті (передбачено у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності). Враховуючи, що заявникам призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 3/5 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, підстав у комісії Міноборони для перерахунку розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною причинного зв`язку смерті немає.
Також відповідачем зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зверталися до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до положень постанови КМУ №975, що підтверджується листами від 14.04.2025 № 3/1/1035 року та № 3/1/1036 року. Проте звернення позивачів із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої саме Постановою № 168, відсутні. Отже, рішення комісії Міноборони України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 не приймалося. Водночас, відповідач не погоджується з доводами позивачів про те, що оскільки загибель (смерть) ОСОБА_4 відбулася у період воєнного часу та настала у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, то вони мають право на одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168. Відповідач стверджує, що відповідно до висновку військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 року № 5275, ОСОБА_4 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, відповідно він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б право на отримання допомоги у збільшеному розмірі, відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168. 
Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій останній наполягає на тому, що дружина та батьки загиблого військовослужбовця, захворювання та причина смерті якого, пов`язані із виконанням військової служби із захистом Батьківщини, на підставі підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", абзацу 2 пункту 3 статті 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", абзацу 2 статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», мають право на доплату одноразової грошової допомоги у розмірі не менше 15 мільйонів гривень рівними частками між отримувачами такої допомоги, що передбачено статтею 16-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців".
15.12.2025 року представником позивача подані додаткові пояснення по справі щодо врахування судової практики.
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Так, судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_2 є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 17.07.1993 року виконкомом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, посвідченням дружини загиблого військовослужбовця серії НОМЕР_8 , а також рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 504/2797/21 від 09.12.2021 року.
Позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим повторно 10.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, а також посвідченнями членів сімї загиблого військовослужбовця.
Згідно Довідки від 23.01.2024 року №424 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_4 в період з 28.03.2022 по 08.05.2022, з 26.07.2022 по 07.11.2022 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н. п. Олександрівка Херсонської області
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 14.12.2022 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер.
Згідно витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв, протокол № 2871 від 20.06.2023 року, захворювання солдата ОСОБА_4 , 1970р.н., "Набряк мозку. Епілептичний стан, неуточнений", яке призвело до смерті, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, актом службового розслідування, Захворювання, яке призвело до смерті, Так, пов`язане з проходженням військової служби..
Згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 року № 5275 змінено причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 : Захворювання солдата ОСОБА_4 , 1970 року народження: «Набряк мозку, епілептичний стан неуточнений (на фоні гіпертонічної хвороби, бронхіальної астми)», яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане 14.12.2022 Южненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лікарським свідоцтвом про смерть №398 від 12.06.2022 з КНП ММР «Міська лікарня №3», медичними та військово-обліковими документами, ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову про причинний зв`язок захворювання та причини смерті за протоколом засідання 18 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.06.2023 № 2871 - відмінено. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 718 від 11.03.2025 року, на виконання рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 № 5275, яким змінено висновки 18 регіональної військово-лікарської комісії від 20.06.2023 № 2871 щодо встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_4 , внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 06.01.2023 № 41 "Про результати службового розслідування за фактом смерті у міській лікарні № 3 м. Миколаєва солдата ОСОБА_4 " такі зміни: пункт 2 викласти в такій редакції: "2. Вважати смерть солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що зумовлена захворюванням "набряк головного мозку, епілептичний стан, неуточнений", яка настала о 03:50 12.12.2022 у стаціонарі комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Миколаївської міської ради м. Миколаєва. Захворювання солдата ОСОБА_4 , яке призвело до його смерті та причина смерті, пов`язане із виконанням військової служби із захистом Батьківщини та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження". 
У зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті ОСОБА_4 , позивачі звернулись через ІНФОРМАЦІЯ_3 до Міністерства оборони України із заявами про призначення доплати одноразової грошової допомоги до розміру 15 мільйонів гривень рівними частками між отримувачами (дружина, матір, батько) у зв`язку зі смертю військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини.
Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 березня 2025 року №14/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: Батьку, матері та дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Згідно з витягом протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі РВЛК) по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.06.2023 № 2871 причинний зв`язок смерті встановлено "Захворювання, яке призвело до смерті, так, пов`язане з проходженням військової служби", а згідно з витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 03.07.2024 № 5275 постанову про причинний зв`язок смерті від 20.06.2023 № 2871 відмінено та встановлено новий причинний зв`язок смерті: "Захворювання яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини". Захворювання яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини". Батьку, матері та дружині ОСОБА_4 09.02.2024 було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_7 від 14.12.2022 та витягу з протоколу засідання РВЛК від 20.06.2023 № 2871 в розмірі 3/5 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 744300 (Сімсот сорок чотири тисячі гриста) грн. 00 коп. Зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті (передбачено у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності). Враховуючи, що заявникам призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, підстав для здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті немає.
Про прийняте протокольне рішення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол № 14/в від 21 березня 2025 року) позивачам повідомлено листами ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.04.2025 року №3/1/1035, №3/1/1036.
Не погоджуючись з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 21 березня 2025 № 14/в, щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, у відповідності до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців", позивачі звернулись до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 65 Конституції України визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 14 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). 
Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст. 1-2 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 2 Закону № 2011-XII гарантовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону № 2011-XII, дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
За приписами статті 4 Закону № 2011-XII, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
У відповідності з пунктом 1 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пп. 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 
Стаття 16-1 визначає коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. 
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до абз. 1-3 пункту 1 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.
Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Згідно з пунктом 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно з пунктом 7 статті 16-3 Закону № 2011-XII, Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами, ІНФОРМАЦІЯ_6 безоплатно в порядку електронної взаємодії отримують необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.
Згідно з пунктом 8 статті 16-3 Закону № 2011-XII, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Згідно з пунктом 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до пункту 10 статті 16-3 Закону № 2011-XII, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 20 Порядку №975 визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
До заяви додаються завірені копії, зокрема:
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби;
постанови відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
висновку судово-медичної експертизи за результатами токсикологічного дослідження про неперебування/перебування загиблої (померлої) особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або документа, виданого закладами судово-медичної експертизи, органами Національної поліції та/або закладом охорони здоров`я, в якому настала смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, що таке дослідження не здійснювалося;
документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою, сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), якій призначається та виплачується одноразова грошова допомога, з даними про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, або довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім іноземців та осіб без громадянства) (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
рішення суду про усиновлення дитини, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги усиновлювачам загиблої (померлої) особи;
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
свідоцтва про народження дитини або рішення суду про усиновлення цієї дитини загиблим (померлим), яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги дитині.
Уповноважений орган під час оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги до поданих заявником копій документів додатково подає:
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;
завірену копію особистого розпорядження (за наявності) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках.
Пунктом 22 Порядку №975 передбачено, що призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно з пунктом 23 Порядку №975, керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.
Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.
Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.
Згідно з пунктом 24 Порядку №975, одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначеній одержувачем виплати.
Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.
За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до пункту 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 11 Порядку №975 деталізовано та визначено, що розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, а також його смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, та порядок і умови її виплати визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та триває.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Постанови №168 передбачено:
особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень (абз. 1 пункту 2);
розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень (абз. 2 пункту 2);
у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, у рівних частках (абз. 5 пункту 2);
незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження (абз. 6 пункту 2);
особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абз. 8 пункту 2);
якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами (абз. 13 пункту 2); 
державні органи, зазначені у пунктах 1-1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень частини п`ятої статті 118-3 Кодексу цивільного захисту України, частини шостої статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 7 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (абз. 14 пункту 2);
виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється у випадках, передбачених статтею 118-4 Кодексу цивільного захисту України, статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (абз. 15 пункту 2);
одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві (абз. 16 пункту 2).
Згідно з пунктом 25 Порядку №975, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю військовослужбовця у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, передбачена пунктом 2 Постанови №168, підлягає виплаті особам, які мають право на призначення та отримання цієї допомоги, відповідно до переліку, наведеного в частині четвертій статті 16-1 Закону № 2011-XII.
Слід зауважити, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану питання про виплату соціального забезпечення, зокрема одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи смерті військовослужбовця, набули нового правового регулювання і змісту.
Конституційний Суд України ухвалив рішення від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022, в якому указав на необхідності посиленого з боку Держави соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії РФ проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності, а також зазначив про неможливість обмеження або скасування права на соціальний захист цієї особливої категорії осіб із спеціальним юридичним статусом.
Також у вказаному рішенні зазначено, що за змістом статей 17, 65 Основного Закону України, громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України (абзаци другий, третій пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018, абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019.
Розвиваючи зазначені юридичні позиції, Конституційний Суд України у рішенні від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 зауважив на тому, що зі змісту частин першої, другої, п`ятої статті 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з частиною першою статті 46, частиною першою статті 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії РФ проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня.
Верховний Суд у постанові від 21.08.2024 у справі №160/20229/22, з урахуванням правового підходу, визначеного в постанові Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, виснував, що обставинами, які вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому пунктом 2 Постанови № 168, є:
- загибель військовослужбовця під час дії воєнного стану;
- загибель настала внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- загибель військовослужбовця настала під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- або смерть настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних вище обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, умовами призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, є, зокрема, смерть військовослужбовця, що настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних вище обставин (внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів) у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), та звернення за цією допомогою осіб, які відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII, віднесені до членів сімї загиблого військовослужбовця.
Що стосується першої умови - смерть військовослужбовця, що настала за вказаних вище обставин.
Як встановлено судом з матеріалів справи, захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті військовослужбовця ОСОБА_4 визнані за висновком Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.07.2024 року № 5275 змінено причинний зв`язок смерті ОСОБА_4 : Захворювання солдата ОСОБА_4 , 1970 року народження: «Набряк мозку, епілептичний стан неуточнений (на фоні гіпертонічної хвороби, бронхіальної астми)», яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане 14.12.2022 Южненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лікарським свідоцтвом про смерть №398 від 12.06.2022 з КНП ММР «Міська лікарня №3», медичними та військово-обліковими документами, ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову про причинний зв`язок захворювання та причини смерті за протоколом засідання 18 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.06.2023 № 2871 - відмінено. 
Згідно з пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:, зокрема, а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
На підставі викладеного, суд висновує, що оскільки смерть військовослужбовця ОСОБА_4 настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період дії воєнного стану, що підтверджується постановою Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, та до спливу одного року після поранення (контузії, травми, каліцтва), у членів сім`ї загиблого військовослужбовця виникає право на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому пунктом 2 Постанови № 168.
Щодо другої умови - звернення за цією допомогою осіб, які, відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII, віднесені до членів сімї загиблого військовослужбовця, суд зазначає, що це питання не є спірним.
Згідно обставин цієї справи, за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, звернулись вдова та батьки загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , що відповідає умовам пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII.
Відповідач цей факт не заперечує. Судом встановлено, що дружині - ОСОБА_1 та батькам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видані посвідчення члена сімї загиблого військовослужбовця. 
При цьому, підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, що передбачені ст. 16-4 Закону № 2011-XII, у спірних правовідносинах відсутні.
Отже, суд вважає, що позивачі мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та звернулись через ІНФОРМАЦІЯ_3 до Міністерства оборони України із заявами про призначення доплати одноразової грошової допомоги до розміру 15 мільйонів гривень рівними частками між отримувачами (дружина, матір, батько) у зв`язку зі смертю військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини.
За таких обставин, відмова відповідача, оформлена протоколом від 21 березня 2025 № 14/в, є необґрунтованою та протиправною, оскільки, як встановлено судом, позивачі задовольняють усім умовам призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
Що стосується підстави відмови, наведеної у протоколі від 21 березня 2025 № 14/в, а саме «чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті», суд відхиляє таке мотивування, оскільки невірне первинне визначення військово-лікарською комісією причинного зв`язку захворювання та смерті військовослужбовця «із проходженням військової служби» замість «із захистом Батьківщини», не може позбавляти членів сім`ї такого військовослужбовця права на виплату гарантованої державною одноразової грошової допомоги у належному розмірі.
При цьому, суд зауважує, що ані Законом №2011-ХІІ, ані Порядком №975 та Постановою КМУ №168 не передбачено й заборони щодо здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті військовослужбовця, смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини.
Вказаними нормативно-правовими актами передбачені умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та позивачі відповідають цим умовам.
Також суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачі звертались із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до положень постанови КМУ №975, проте звернення позивачів із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, відсутні.
Суд зазначає, що Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, тоді як Постанова КМУ №168 визначає розмір одноразової грошової допомоги, що прямо передбачено пунктом 11 Порядку №975.
Отже, звернення позивачів із заявами про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, відповідно до положень Порядку №975 відповідає встановленим вимогам.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин та встановлені судом обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме суд вважає доцільним:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 21 березня 2025 № 14/в, щодо відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців» у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (15 млн. гривень), та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум рівними частками між отримувачами такої допомоги, відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивачі звільнені від оплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та інші судові витрати ним не понесені, розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297, 382 КАС України, 
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 00034022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 21 березня 2025 № 14/в, щодо відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців» у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (15 млн. гривень), та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум рівними частками між отримувачами такої допомоги, відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України. 

Суддя А.А. Радчук