ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року	Львів	Справа № 460/3909/24 пров. № А/857/21528/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року, ухвалене суддею Греськом О.Р. у м. Рівне у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 460/3909/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив визнати протиправними дії щодо зменшення із 05.01.2023 при перерахунку розміру пенсії за віком коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,08833 до 0,95888; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи із 05.01.2023, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 та з 01.07.2000 по 30.11.2010 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,08833.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5197/23 пенсійний орган здійснив перерахунок та виплату пенсії. При цьому, відповідач зменшив коефіцієнт його заробітної плати, з якого обчислюється пенсія, із 1,08833 до 0,95888. Позивач вважає протиправними такі дії відповідача, оскільки вони порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення у розмірі, відповідному заробітній платі та стажу, порядок врахування яких чітко визначений чинним законодавством. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року позов задоволено.
Рішення мотивоване тим, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, позбавив позивача права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру його пенсії. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявляв бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по грудень 2022 року при проведенні перерахунку його пенсії, а також, що позивач обирав періоди, які він уважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Натомість, пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивача з 05.01.2023 зобов`язаний був обирати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1987 по 31.12.1991 та з 01.07.2000 по 30.11.2010 (коефіцієнт заробітної плати 1,08833). Враховуючи вищенаведене, суд виснував, що позов підлягає задоволенню, оскільки при перерахунку пенсії позивача відповідач протиправно зменшив коефіцієнт його заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,08833 до 0,95888.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Згідно доводів скаржника, при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано частину першу статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Зазначає, що спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходилися на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зауважує, що згідно з частиною першою статті 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується при призначенні пенсії, що встановлено частиною другою статті 40 Закону. 
Водночас статтею 45 Закону передбачено застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною другою статті 40 цього Закону, для призначення пенсії лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. 
Так, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі №460/5197/23 проведено обчислення пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 05.01.2023. Судом у справі №460/5197/23 встановлено, що записами трудової книжки Серії НОМЕР_1 , дата заповнення 22.04.1976, та відомостями персоніфікованого обліку згідно з довідкою форми ОК-5 підтверджується, що ОСОБА_1 , зокрема і в період з листопада 2010 року по грудень 2022 року включно продовжував працювати у ПрАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», а з його заробітної плати утримувався та перераховувався до Державного бюджету України єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
До виконання Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі №460/5197/23 для обчислення розміру пенсії враховано заробітну плату за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2010 - за даними системи персоніфікованого обліку, коефіцієнт якої - 1,08833; розмір заробітної плати для обчислення пенсії до виконання рішення суду у справі №460/51067/22 становив: з 01.03.2023 — 8059,12 грн (3764,40 грн - середня заробітна плата по країні за 2014- 2016 роки відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону (зі змінами) х 1,17 - коефіцієнт підвищення з 01.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 х 1,11 - коефіцієнт підвищення з 01.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 х 1,11 - коефіцієнт підвищення з 01.03.2021 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 х 1,14 - коефіцієнт підвищення з 01.03.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 х 1,197 - коефіцієнт підвищення з 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, х 1,08833 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі №460/5197/23, для обчислення розміру пенсії враховано заробітну плату за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2022 - за даними системи персоніфікованого обліку, коефіцієнт якої — 0,95888; розмір заробітної плати для обчислення пенсії з 05.01.2023 становить 11733,54 грн (12236,71 грн - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2020-2022 роки, х 0,95888 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). 
Таким чином вважає, що управлінням проведено перерахунок пенсії на підставі норм чинного законодавства в межах покладених судом зобов`язань
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 04.11.2010 призначено пільгову пенсію за Списком №2 на умовах Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Для розрахунку коефіцієнтів заробітної плати ОСОБА_1 враховано заробітну плату за періоди страхового стажу з 01.01.1987 по 31.12.1991 та з 01.07.2000 по 30.11.2010. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав 1,08833.
На виконання рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі №460/5197/23 ГУ ПФУ в Рівненській області 13.03.2024 прийняло рішення №956120817719, яким здійснило з 05.01.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відповідачем 13.03.2024 прийнято рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 05.01.2023.
Листом від 19.03.2024 №1700-0202-8/15704 на запит позивача повідомлено, що при перерахунку пенсії на виконання рішення суду зменшено коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється пенсія із 1,08833 до 0,95888, дорахувавши для обчислення пенсійної виплати заробітну плату, отриману ним після призначення пенсії за період з грудня 2010 року по грудень 2022 року.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права на належне пенсійне забезпечення.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс * (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв: Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої ч. 3 ст. 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100 %, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у п.8, 13 і 14 ст. 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої ст. 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої ст. 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
З аналізу наведених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Однак за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі №460/5197/23 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 05.01.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки.
На виконання рішення суду у справі №460/5197/23 відповідач рішенням від 13.03.2024 здійснив перерахунок пенсії позивача із перерахунком загального страхового стажу та заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсійної виплати.
Так, пенсію позивача перераховано за період з 05.01.2023, а коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії зменшений з 1,08833 до 0,95888, а заробітна плата для обчислення пенсії врахована з 01.01.1987 по 31.12.1991 та з 01.07.2000 по 31.12.2020.
Разом з тим, судом встановлено, що після призначення позивачу пенсії у 2010 році, він працював з меншим заробітком, ніж той, з якого було визначено розмір його пенсійної виплати, а тому, не виявляв бажання здійснювати перерахунок з 05.01.2023 пенсії із додаванням як стажу, так і заробітної плати.
У зв`язку з цим, згідно з положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058-IV позивач мав право на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням страхового стажу. 
Судом слушно зауважено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявляв бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по грудень 2022 року при проведенні перерахунку його пенсії, а також, що позивач обирав періоди, які він уважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.
Однак, всупереч положенням ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV відповідач перерахував пенсію позивача із додаванням стажу та із зменшенням коефіцієнту заробітної плати.
Разом з тим, як відображено у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №160/1052/19, зміст ст. 42 Закону № 1058-IV свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону № 1058-IV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.
Чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.
Щодо доводів скаржника про те, що переведення з одного виду пенсії на інший, згідно із ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, а згідно з ч.1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000, то колегія суддів не приймає такі доводи до уваги та вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що особа при призначенні пенсії має право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії.
Аналізуючи наведені вище законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивача на виконання рішення суду був зобов`язаний обрати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1987 по 31.12.1991 та з 01.07.2000 по 30.11.2010 (коефіцієнт заробітної плати 1,08833), а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавив позивача права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру його пенсії. 
Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Таким чином, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є довільним тлумаченням норм закону.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309,311, 315,316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 460/3909/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк