Справа № 545/5461/25
Провадження № 2/545/147/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №24.11.2024-100002042 від 24.11.2024 у розмірі 10603,42 грн. В обґрунтування зазначив, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 24.11.2024 укладено вказаний кредитний договір та надано позичальнику кредит у розмірі 6000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, у свою чергу відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 10603,42 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Ухвалою суду 08.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36).
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, а саме у зв`язку з тяжким майновим станом просила не стягувати штрафні санкції та пеню. Кошти брала на лікування нині померлого чоловіка, на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_2 , 2013 року народження. Також відповідач подала заяву про розстрочення сплати заборгованості за позовом у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, невеликим рівнем доходу, наявності на утриманні малолітнього сина, а також витратами, пов`язаними зі смертю її чоловіка. У звзязку із тим, що вона не зможе сплатити одним платежем в повному обсязі заборгованість, просила суд розстрочити сплату заборгованості. 
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що 24.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 укладений кредитний договір (кредитної лінії) №24.11.2024-100002042 (а.с.18-24).
Умови кредитування, з якими погодився відповідач, вказані безпосередньо в договорі №24.11.2024-100002042 та передбачають: дата надання/видачі кредиту – 24.11.2024; сума кредиту 6000 грн.; строк на який надається кредит – 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 12.04.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит; денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, що розраховується: 0.87% = (7336.39/6000)/140х100%; орієнтована реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7910.11 %; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача 13336,39 грн.
Кредитний договір №24.11.2024-100002042 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Е975, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_1 , що вбачається з додатку до кредитного договору (а.с.24).
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та позивачем у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Відповідно до п. 10.1 цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року (а.с.20).
Згідно Договору №24.11.2024-100002042 реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за даним та наступними договорами:5355-57ХХ-ХХХХ-7512 (а.с.21).
Отримання коштів відповідачем підтверджується повідомленням ТОВ «УПР» від 19.11.2025 №1-1911 про перерахування коштів на платіжну картку клієнта 24.11.2024 на суму 6000 грн., номер картки НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту №24.11.2024-100002042 (а.с.13). 
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.11.2024-100002042 вбачається, що загальна заборгованість за період з 24.11.2024 по 12.04.2025 складає 10603,42 грн., з яких основний борг 4578,47 грн., проценти 3204,95 грн., неустойка 2820 грн. (а.с.14).
Отже, позичальник (відповідач) умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
Щодо нарахування відсотків.
Згідно п. 10.1 Договору вбачається, що цей договір діє протягом одного року (а.с.20).
Також згідно п. 4 заявки кредитного договору, дата повернення (виплати) кредиту – 12.04.2025 (а.с.21).
Відповідно до п. 6 заявки кредитного договору, процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (зворот а.с.21).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту.
Щодо стягнення неустойки суд зазначає наступне.
Згідно п. 15 заявки кредитного договору зазначено, що неустойка у розмірі 60 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.22).
Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 зазначив, що з аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом № 4643-IX затверджено Указ Президента України від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 14 липня 2025 року №468/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується до 03 лютого 2026 року. 
Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.11.2024-100002042 від 24.11.2024, вбачається, що заявлена до стягнення неустойка за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором становить 2820 грн. (а.с.14). 
Водночас стягнення штрафних санкцій суперечить вимогам вищенаведеного законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч. 1 ст. 527 ЦК України.
Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №24.11.2024-100002042 від 24.11.2024 у розмірі 7783,42 грн., що складається з наступного: основний борг 4578,47 грн.; проценти 3204,95 грн.
В частині позовних вимог про стягнення неустойки суд відмовляє.
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ціна позову 10603,42 грн., позов задоволений на суму 7783,42 грн., тобто на 73,40 %.
Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1778,04 грн. 
Щодо розстрочки виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Так, відповідач, зважаючи на суму боргу та скрутний матеріальний стан, який пов`язаний з невеликим рівнем доходу, наявності на утриманні малолітнього сина, а також витратами пов`язаними зі смертю її чоловіка, просила розстрочити їй сплату заборгованості.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Частиною 3 ст.435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до довідки довідки про доходи, виданої ТОВ «ОПТТОРГ-15», загальна сума доходу за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року без урахування аліментів становить 22292,28 грн., тобто середній розмір заробітної плати за місяць становить 3715,38 грн.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 17.05.2019 у виконавчому комітеті Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 . 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .
До складу сім`ї ОСОБА_1 входить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 згідно довідки ЦНАП Терешківської сільської ради №879/02.8-17 та 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Терешківському ліцеї Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в 7-А класі.
Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
З огляду на вимоги ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідачем обґрунтовано заяву та підтверджено це відповідними доказами, зокрема із врахуванням розміру доходу заявника, наявності в неї на утриманні малолітньої дитини, яка навчається в школі, витратами пов`язаними зі смертю чоловіка, що з урахуванням її матеріального становища, ускладнює виконання нею судового рішення, шляхом погашення заборгованості одноразовим платежем.
У зв`язку з вищенаведеним, наявності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 та розстрочення виконання рішення суду строком на 4 місяці.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 435 ЦПК України,
ухвалив:
позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором №24.11.2024-100002042 від 24.11.2024 у розмірі 7783,42 грн., а також судовий збір у розмірі 1778,04 грн., а всього 9561,46 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розстрочити відповідачу (боржнику)  ОСОБА_1 виконання рішення суду терміном на 4 місяці, з дня ухвалення цього рішення, шляхом сплати платежу у розмірі 2390 грн. в січні 2026 року, лютому 2026 року, березні 2026 року щомісячно та останній платіж внести у сумі 2391,46 грн. в квітні 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О. В. Любчик