Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 р. № 520/10109/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (код ЄДРПОУ 22701074, пров. Пластичний, буд. 9, м. Харків, 61177) до Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 24.03.2025 року № 0/13167/2419.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що на підставі п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, ГУ ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року, за 1 квартал 2023 року.
За результатами камеральної перевірки контролюючим органом складено акт №9246/20-40-24-19-04 від 28.02.2025, згідно висновків якого встановлено порушення п.п. 49.18.1, 49.18.2 п.49.18 ст. 49 та п. 51.1 ст. 51 розділу II та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV Кодексу, в частині несвоєчасного подання у строки, встановлені Кодексом для податкового кварталу, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за місцем обліку за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року, за 1 квартал 2023 року.
На підставі висновків акту перевірки за несвоєчасне подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року, за 1 квартал 2023 року, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.03.2025 року № 0/13167/2419.
Позивач, не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами пп.пп.16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною, в силу приписів пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) тощо.
За положеннями п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Положеннями п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно приписів п.38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Положеннями п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Відповідно до п.49.4 ст.49 Податкового кодексу України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Положеннями пп.49.18.1 та 49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Як передбачено приписами п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
При цьому, положеннями п.120.2 ст.120 Податкового кодексу України передбачено, що невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.
При самостійному донарахуванні платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.
В свою чергу, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 533-IX внесено зміни у Податковий кодекс України, зокрема, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-1.
Згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків подання податкової звітності на прибуток підприємства у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12 травня 2022 року №2260-ІХ, який набрав чинності 27 травня 2022 року, внесено зміни до пп.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.
Так, відповідно положень пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених пп.112.8.9 п.112.8 ст. 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому, вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами) з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України встановлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Разом з тим, відповідно до абз.абз. 1, 3 пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:
- подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року;
- строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року); строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.
Викладене дає підстави вважати, що починаючи з 27.05.2022 року, існує дві норми законодавства щодо своєчасності подання податкової звітності як під час карантину, так і починаючи з 24.02.2022 (початку дії воєнного стану) та відповідальності за це.
При цьому, нормами Закону № 2260 платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для подання податкових звітностей, що не були своєчасно подані у зв`язку з карантином та на які до 27.05.2022 поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину.
З наведеного вбачається наявність правових норм в законодавстві, які призводять до різного регулювання одних і тих же правовідносин та можливості застосування відповідальності за їх можливе порушення.
Підсумовуючи викладене, суд зауважує, що приписи пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України суперечать нормам пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, адже незважаючи на положення, закріплені у підпункті 52-1, у податкового органу є право застосовувати санкції за будь-які порушення починаючи з 27.05.2022.
Вказаний же підхід законодавця створює для платників податків ситуацію правової невизначеності, що з урахуванням введеного правового режиму воєнного стану є додатковим та надмірним тягарем.
При цьому, виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування приписів Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.
В окремих ситуаціях, коли цього вимагають принципи правової визначеності та захисту законних очікувань, може виникнути необхідність запровадити перехідні положення відповідно до обставин, чого у зазначеній ситуацій зроблено не було і у позивача виникла ситуація, коли підприємство не мало можливості виконати свої обов`язки з метою запобігання негативних наслідків.
Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку, за результатами якої встановлено несвоєчасне подання ТОВ «Афаліна» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і суми утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року, за 1 квартал 2023 року, зокрема: граничний строк подання Податкового розрахунку за I квартал 2022 – 20.07.2022 №9253457156, фактично подано 28.11.2022; граничний строк подання Податкового розрахунку за IІ квартал 2022 року – 09.08.2022 № 9304032705, фактично подано – 02.02.2023; граничний строк подання Податкового розрахунку за IІІ квартал 2022 року – 09.11.2022 № 9312065881, фактично подано – 14.07.2023; граничний строк подання Податкового розрахунку за IV квартал 2022 року – 09.02.2023 № 9312065945, фактично подано – 14.07.2023; граничний строк подання Податкового розрахунку за I квартал 2023 року – 10.05.2023 № 9174137517, фактично подано – 14.07.2023.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 520/10562/23 було скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.11.2022 №3281/20-40-18-04-25 щодо можливості виконання платником податків обов`язків.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.01.2023 №00/1097/0414.
Як встановлено судовим розглядом, ТОВ «АФАЛІНА» має зареєстровану юридичну адресу на території Харківської міської територіальної громади (м. Харків), яка входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75. 
За обставинами справи № 520/10562/23, позивачем – ТОВ «АФАЛІНА» до заяви про неможливість своєчасно виконувати податковий обов`язок додано документи, які підтверджують неможливість платника податків – юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, що містяться у Переліку документів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225. 
24 лютого 2022 року керівництвом ТОВ «АФАЛІНА» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, проведенням бойових дій в районі міста Харків, обстрілами та загрозою для співробітників і неможливості здійснення господарської діяльності було прийнято рішення призупинити діяльність товариства та надати працівникам неоплачувану відпустку на весь період дії на території України воєнного стану відповідно до наказу №1/24 від 24.02.2022. 
З 24.03.2022 на той самий період товариством призупинено трудові договори з працівниками, що підтверджується наказом № 2/24, доданим до матеріалів справи. 
ТОВ «АФАЛІНА» розташовується у приміщеннях за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, буд. 9, які орендує у ТОВ «КОНСАЛТ ПРОГРЕС ПРО» (код ЄДРПОУ 42480426) відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення № 13 від 27.09.2018. 
Судом також встановлено, що у березні 2022 року внаслідок авіаційного обстрілу танкового училища у Холодногірському районі м. Харкова уламками снаряду було пошкоджено вищезазначене приміщення товариства за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, буд. 9, внаслідок чого вибило вікна, зірвало гідрант та завдало пошкоджень майну всередині будівлі. 
Наслідком цього стало залиття документації водою, ще частина документів розлетілася по подвір`ю підприємства та була зіпсована. 
З метою фіксації руйнувань, у період з 16.09.2022 по 21.09.2022 ТОВ «АФАЛІНА» в особі комісії, створеної за наказом № 1/24 від 15 вересня 2022 року, в складі Генерального директора, начальника виробництва та заступника директора провела огляд нерухомості, якою користується ТОА «Афаліна». 
За результатами огляду виявлено численні пошкодження нерухомості та офісного обладнання.
Висновки комісії викладені в акті огляду нерухомості від 27 вересня 2022 року та акті огляду та перевірки стану офісного обладнання від 15.09.2022, які були направлені до контролюючого органу та надані до матеріалів справи.
В наступному 09 січня 2023 року ФОП ОСОБА_1 було проведено попереднє технічне обстеження об`єкта: Виробничий будинок, адміністративно-побутовий корпус: Харківська обл., м. Харків, пров. Пластичний 9, в результаті чого встановлено технічний стан, придатність приміщення до подальшої експлуатації. 
За результатом обстеження будівельним експертом ФОП ОСОБА_1 складено звіти, які повторно надаються податковому органу № 012/ХА-ТЗ від 09.01.2023 року та № 011/ХА-ТЗ від 09.01.2023 року. 
За вказаними фактами Представником ТОВ «Афаліна» подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 438 КК України, а саме порушення законів та звичаїв війни, на підставі якої відкрито кримінальне провадження № 22023220000001098 від 19.07.2023 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі №520/10562/23 - залишено без змін.
Так, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Отже, факт відсутності у ТОВ «АФАЛІНА» можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки у період дії воєнного стану, а також неправомірність висновку контролюючого органу щодо можливості виконання таких обов`язків, встановлений рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 520/10562/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023, є встановленим і не підлягає повторному доказуванню у межах цієї справи.
Відтак, оцінюючи правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 24.03.2025 № 0/13167/2419, суд виходить з того, що у спірному періоді позивач перебував у стані об`єктивної неможливості виконання податкового обов`язку щодо подання податкової звітності, у тому числі податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
При цьому суд бере до уваги, що особливості виконання податкових обов`язків на період дії воєнного стану врегульовані пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, зокрема підпунктом 69.1, яким передбачено звільнення платників податків від відповідальності у разі відсутності можливості своєчасно виконати податковий обов`язок, за умови виконання таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У даній справі встановлено, що позивач податкові розрахунки за 1– 4 квартали 2022 року та 1 квартал 2023 року фактично подав 28.11.2022, 02.02.2023, 14.07.2023, тобто вжив заходів щодо виконання податкового обов`язку одразу після відновлення фактичної можливості здійснювати господарську діяльність та адміністрування податкової звітності, з огляду на встановлені у справі № 520/10562/23 об`єктивні обставини, пов`язані з веденням бойових дій, пошкодженням офісних приміщень, знищенням та пошкодженням документації та призупиненням діяльності підприємства.
Натомість, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасне подання податкових розрахунків за вказані періоди без урахування встановлених судом преюдиційних обставин щодо неможливості виконання податкових обов`язків суперечить як приписам пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, так і загальним принципам правової визначеності та справедливого балансу між публічними та приватними інтересами.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податків. 
За встановлених у цій справі обставин, несвоєчасне подання позивачем спірних податкових розрахунків було зумовлене не недбалістю чи умислом, а об`єктивними обставинами непереборної сили та фактичною неможливістю провадження діяльності та збереження і відновлення первинної документації, що вже отримало належну судову оцінку у справі № 520/10562/23.
Суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зводяться переважно до посилань на загальний обов`язок платника податків подавати звітність у строки, визначені Податковим кодексом України, та на правомірність застосування фінансових санкцій за результатами камеральної перевірки. Водночас такі доводи не спростовують установлених у справі преюдиційних обставин щодо відсутності у позивача можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки та не доводять правомірності прийняття саме оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. 
Однак відповідач не надав суду належних і достатніх доказів, які б підтверджували обґрунтованість висновків про можливість своєчасного виконання позивачем спірного податкового обов`язку саме у періоди, за які застосовано санкції, та правомірність притягнення позивача до відповідальності з урахуванням пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Також суд враховує, що за наявності неоднозначності у тлумаченні норм податкового законодавства, яка допускає прийняття рішення як на користь платника податків, так і на користь контролюючого органу, відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України рішення приймається на користь платника податків.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 24.03.2025 № 0/13167/2419 прийняте без урахування обставин, що мають значення для справи, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню протиправним і скасуванню.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України. 
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (код ЄДРПОУ 22701074, пров. Пластичний, буд. 9, м. Харків, 61177) до Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 24.03.2025 року № 0/13167/2419.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (код ЄДРПОУ 22701074, пров. Пластичний, буд. 9, м. Харків, 61177) суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотири двадцять дві гривні 40 копійок). 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях