Харківський окружний адміністративний суд  61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
02 лютого 2026 р. справа № 520/19684/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Бідонька А.В.; 
за участю секретаря судового засідання - Басістого Є.А. 
представника позивача - Яковенко О.Г.
представника відповідача - Шапошника С.С.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) від 16.04.2025 № 00/17475/2418.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) від 24.03.2025 № 1696/20-40-24-18-03 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) з реєстру платників єдиного податку.
3. Зобов`язати Головне управління ДПС в Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) як платника єдиного податку в реєстрі платників єдиного податку з 31.12.2023.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що питання перевірки обсягу задекларованого Позивачем доходу мало були здійснена Відповідачем саме в межах документальної перевірки. Вказані обставини свідчать про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки.
Вказує, що податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі тверджень контролюючого органу про перевищення платником податків обсягів доходу, допустимого для здійснення господарської діяльності за спрощеною системою оподаткування, могло бути винесено виключно за результатом проведення документальної перевірки. Проведення ж замість документальної фактичної перевірки свідчить про неповноту та необ`єктивність проведеної перевірки, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного податковог повідомлення-рішення, прийнятого за результатом такої неправомірної перевірки.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.
Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. Зазначає, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється системний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків виключно на підставі даних, які знаходяться в розпорядженні податкового органу.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року вирішено подальший розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступне. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) (далі – Позивач) зареєстрований як фізична особапідприємець.
Як вбачається з витягів з реєстру платників єдиного податку, Позивач у період з 25.08.2022 по 31.07.2023 був платником єдиного податку із застосуванням особливостей оподаткування відповідно до п.п. 9.4. п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України 3 групи, з 01.08.2023 - 2 групи спрощеної системи оподаткування.
Позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік від 24.01.2024, в якій у графі «Обсяг доходу за звітний (податковий) період відповідно до статті 292 глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України (згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України)» задекларований показник 4 172 812,52 грн.
05.03.2025 Головним управління ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку, за результатами якої було складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи від 05.03.2025 № 9928/20-40-24-18-03/3184406853.
У вказаному акті зазначено про порушення Позивачем вимог п.п. 9-1.4.3 п. 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС в Харківській області було прийнято рішення від 24.03.2025 № 1696/20-40-24-18-03 від 24.03.2025 про виключення Позивача з 01.01.2024 з реєстру платників єдиного податку.
05.03.2025 Головним управління ДПС в Харківській області було проведено камеральну перевірку показників податкової декларації Позивача за 2023 рік, за результатами якої було складено акт від 05.03.2025 № 9881/20-40-24-18- 03/3184406853.
За висновками акту перевірки зазначено, що позивач у періоді з 26.08.2022 по 31.07.2023 року засовував особливості оподаткування відповідно до підпункту 9.4. пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу – ІІІ група, ставка 2 відсотки, з 01.08.2023 платник автоматично перейшов на ІІ групу зі ставкою 20%.
Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» внесено зміни з 01.08.2023, зокрема, до підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі – ПК України), який доповнено новим п. 9-1 щодо особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування, передбачених п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
З урахуванням п.п. 9-1.4.3. п.п. 9-1.4 п. 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у 2023 році граничний обсяг доходу для платників єдиного податку другої групи зі ставкою 20% визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував спрощену систему оподаткування.
Оскільки з 01 січня по 31 липня 2023 року суб`єкт господарювання застосовував спрощену систему з особливостями оподаткування та з 01 серпня перейшов на сплату єдиного податку другої групи зі ставкою 20 відсотків, граничний обсяг доходу, встановленого пунктом 291.4 статті 291 Кодексу, застосовується ставка єдиного податку в розмірі 15 відсотків.
Перевіркою встановлено, що сума єдиного податку, зазначена платником в податковій декларації за 2023 рік, є меншою, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до заниження суми податку.
У податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік (№ 9377666168 від 24.01.2024) виявлено порушення умови перебування на спрощеній системі оподаткування, зокрема підпункту 1 пункту 293.4, підпункту 3 пункту 293.8 статті 293, пункту 295.7 статті 295, підпункту 3 пункту 296.5 статті 296 розділу XIV Кодексу, а саме: не декларування податкового зобов`язання по єдиному податку за ставкою 15 відсотків з суми перевищення обсягу доходу, визначеного підпунктом 9-1.4.3 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» для платників, які протягом 2023 звітного року застосовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу Кодексу, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по єдиному податку на суму 2 766 684,38 грн.
На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС в Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 00/17475/2418, яким Позивачу нараховано до сплати єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 304 352,82 грн.
Не погоджуючись з податковим повідомленнями рішеннями та з рішення про виключення фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог в частині скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку, суд зазначає наступне.
Згідно із до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 5 пункту 293.8 статті 293 Податкового кодексу України (в подальшому ПК України), у разі анулювання реєстрації платника податку на додану вартість у порядку, встановленому розділом V цього Кодексу, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату єдиного податку за ставкою у розмірі 5 відсотків (для платників єдиного податку третьої групи) або відмовитися від застосування спрощеної системи оподаткування шляхом подання заяви щодо зміни ставки єдиного податку чи відмови від застосування спрощеної системи оподаткування не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу, в якому здійснено анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.
Згідно із пунктом 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу XIV ПК України можливе лише під час проведення перевірок.
Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Контролюючий орган зобов`язаний деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 18.03.2025 р. у справі №160/21398/24.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із п.76.1 ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75. ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.
Перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.
Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складання розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування тощо).
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2024 р. у справі № 320/4840/22.
Таким чином, перевірка суб`єкта підприємницької діяльності-платника єдиного податку на предмет дотримання ним вимог перебування на спрощеній системі оподаткування не відноситься до камеральних перевірок, а може проводитись шляхом призначення та проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків у відповідності до норм ПК України.
Тобто, обов`язковою умовою для прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку є проведення контролюючим органом документальної перевірки платника податків.
Судовим розглядом встановлено, що відповідачем рішення про анулювання реєстрації прийнято на підставі висновків акту камеральної перевірки та контролюючим органом під час розгляду справи не надано доказів проведення документальної перевірки позивачки.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління ДПС в Харківській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку в реєстрі платників єдиного податку з 31.12.2023, суд зазначає наступне.
Згідно із п. 19-3.1 ст. 19-3 Податкового кодексу України, до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.
Відповідно до п. 299.1 ст.299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Таким чином, суд вважає, що оскільки оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку необґрунтоване та підлягає скасуванню, то ефективним засобом порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку в реєстрі платників єдиного податку з 31.12.2023.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.04.2025 № 00/17475/2418, суд зазначає наступне.
Як вже встановлено судовим розглядом, 05.03.2025 Головним управління ДПС в Харківській області було проведено камеральну перевірку показників податкової декларації Позивача за 2023 рік, за результатами якої було складено акт від 05.03.2025 № 9881/20-40-24-18- 03/3184406853.
За висновками акту перевірки зазначено, що позивач у періоді з 26.08.2022 по 31.07.2023 року засовував особливості оподаткування відповідно до підпункту 9.4. пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу – ІІІ група, ставка 2 відсотки, з 01.08.2023 платник автоматично перейшов на ІІ групу зі ставкою 20%.
Перевіркою встановлено, що сума єдиного податку, зазначена платником в податковій декларації за 2023 рік, є меншою, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до заниження суми податку.
У податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік (№ 9377666168 від 24.01.2024) виявлено порушення умови перебування на спрощеній системі оподаткування, зокрема підпункту 1 пункту 293.4, підпункту 3 пункту 293.8 статті 293, пункту 295.7 статті 295, підпункту 3 пункту 296.5 статті 296 розділу XIV Кодексу, а саме: не декларування податкового зобов`язання по єдиному податку за ставкою 15 відсотків з суми перевищення обсягу доходу, визначеного підпунктом 9-1.4.3 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» для платників, які протягом 2023 звітного року застосовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу Кодексу, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по єдиному податку на суму 2 766 684,38 грн.
На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС в Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 00/17475/2418, яким Позивачу нараховано до сплати єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 304 352,82 грн.
Проте суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі тверджень контролюючого органу про перевищення платником податків обсягів доходу, допустимого для здійснення господарської діяльності за спрощеною системою оподаткування, могло бути винесено виключно за результатом проведення документальної перевірки. 
Проведення ж замість документальної фактичної перевірки камеральної перевірки свідчить про неповноту та необ`єктивність її проведення, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатом такої неправомірної перевірки.
Верховний Суд неодноразово (зокрема у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 812/1283/17, від 11 липня 2019 року у справі № 804/8855/14, від 20 вересня 2019 року у справі № 0340/1931/18) висловлював правову позицію, відповідно до якої здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку. У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відповідно до висновків Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч.2 ст.74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом; податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Таким чином, оскільки допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо порядку проведення перевірки призводять до відсутності правових наслідків, суд приходить до висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 00/17475/2418 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Вказане є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому до аналізу решти доводів щодо суті покладених в основу спірного податкового повідомлення-рішення суд не вдається.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрать здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
При ухваленні рішення судом не вирішується питання щодо визначення розміру та стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем в позові з посиланням на ч. 7 ст. 139 КАС України заявлено, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) від 16.04.2025 № 00/17475/2418.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) від 24.03.2025 № 1696/20-40-24-18-03 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) з реєстру платників єдиного податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495,місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) як платника єдиного податку в реєстрі платників єдиного податку з 31.12.2023.
Стягнути за рахунок Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП: 43983495) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 20 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 лютого 2026 року. 
Суддя Бідонько А.В.