Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року       м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю захисника правопорушниці - адвоката Бовгирі О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Воронюк Катерини Юріївни на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в : 

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із постановою суду в частині накладеного адміністративного стягнення, захисник ОСОБА_1 – адвокат Воронюк К.Ю. оскаржила її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що не заперечуючи винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покликаючись на відсутність у неї посвідчення водія, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано позбавив її права керування транспортними засобами на 1 рік.
Просить змінити постанову місцевого суду, скасувавши її в частині застосування до  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
_______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа №571/1753/25 Суддя в суді І інстанції – Комзюк А.Ф.
Провадження № 33/4815/237/26 Суддя в суді апеляційної інстанції – Шимків С.С.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту – Інструкція).
Судом встановлено, що 19 червня 2025 року о 21 годині 24 хвилин, в с. Глинне, по вул. Центральна, Сарненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1  відмовилася, чим допустила порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції в частині доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не оскаржується, а тому апеляційним судом у цій частині не переглядається.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника Рогульчик Ю.П. щодо неможливості застосування до неї адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з підстав відсутності у неї такого права, оскільки вона не отримувала посвідчення водія.
Матеріали справи свідчать, що відсутність у  ОСОБА_1 посвідчення водія не стала перешкодою для неї в керуванні транспортним засобом, адже вона виконувала функція водія та керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення його ступені.
При цьому, такі дії  ОСОБА_1 вчиненні свідомо, із прямим умислом, оскільки вона не покликалася, що їх вчинення було зумовлене в умовах крайньої необхідності.
На переконання апеляційного суду, застосування до  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої за ч.1 ст.130 КУпАП, буде превентивним заходом повторного вчинення нею аналогічного правопорушення в майбутньому.
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування – відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Воронюк Катерини Юріївни залишити без задоволення, а постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Шимків С.С.