Номер провадження: 33/813/73/26
Номер справи місцевого суду: 947/24551/25 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
адвоката Дубіни Олександра Анатолійовича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Лєочко Ганни Володимирівни,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
потерпілого - ОСОБА_2 ,
адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах потерпілого,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого - ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2025 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюКиївського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2025 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі потерпілий - ОСОБА_2 просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2025 року скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом першої інстанції всіх обставин справи, допущення формального підходу до розгляду справ по суті та безпідставною відмовою у виклику свідків. При цьому, скаржником також зауважено, що протокол схема місця ДТП та письмові пояснення свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України, що не враховано судом першої інстанції.
Скаржником стверджується про безпідставне ототожнення судом першої інстанції недоліків протоколу з відсутністю події правопорушення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника Берлізова Є.В., Лєочко Г. В., її захисника Дубіну О. А., свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що, оцінивши зібрані у справі докази, в матеріалах відсутні належні та допустимі докази вини останнього у вчинення правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні положення ст. 251 КУпАП, тобто викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та не підтверджені іншими доказами, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З огляду на встановлені судом першої інстанції та в подальшому досліджені апеляційним судом обставини подій, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити про передчасність висновків суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеному 20.06.2025 року, вбачається, що 11.06.2025 року близько 18 год 15 хв в м. Одеса, по проспекту Небесної сотні 15А ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території, не надала перевагу в русі автомобілю БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобіль БМВ отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
За положеннями ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Закриваючи провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені іншими доказами.
Натомість, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в розумінні в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що окрім складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в якому в свою чергу зазначені працівниками поліції всі необхідні відомості про місце, дату, час та суть адміністративного правопорушення, відомості про транспортні засоби учасників ДТП, а також відомості про особу правопорушника, в якості додатків до протоколу долучено також письмові пояснення іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_2 , в яких останній повідомив, що 11.06.2025 року близько 18 год 15 хв рухався по проспекту Небесної сотні в напрямку Шкільного аеродрому в середній смузі та, під`їжджаючи до перехрестя, на зелений сигнал світлофору, продовжив рух прямо в напрямку вул. Інглезі, коли раптово з вул. 13-ї лінії трамваю повернув праворуч транспортний засіб Lexus золотого кольору, який повертав праворуч та створив перешкоду для його подальшого руху, внаслідок чого вчиняв дій для уникнення зіткнення та авто викинуло на узбіччя. 
З наявної складеної працівниками поліції схеми місця ДТП вбачається рух транспортного засобу ОСОБА_2 , наявність світлофорів, дорожньої розмітки та знаків, а також пріоритетність доріг та місце зіткнення.
Слід зауважити, що в письмових поясненнях останнього міститься зазначення інформації щодо свідків ДТП та їх контактні дані, у зв`язку із чим захисником потерпілого - адвокатом Берлізовим Є.В. під час розгляду справи в суді першої інстанції заявлено клопотання про допит свідків, вказаних в письмових поясненнях, зазначаючи про необхідність допиту даних свідків з метою усунення розбіжностей в поясненнях учасників ДТП, однак у задоволенні даного клопотання судом Київським районним судом м. Одеси відмовлено. На вказані обставини також міститься посилання скаржника в апеляційній скарзі та у зв`язку із якими захисником потерпілого - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заявлено відповідне клопотання про допит свідків, яке в судовому засіданні 04.12.2025 року задоволено.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 10.12.2025 року під запис повідомив відомі йому обставини ДТП, а саме щодо місцезнаходження транспортного засобу потерпілого на проїжджій частині, напрямок та смугу руху даного авто, а також повідомлено про напрямок руху транспортного засобу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме щодо виїзду з провулку, що в сукупності узгоджується з наданими ОСОБА_2 письмовими поясненнями. 
При цьому, слід зауважити, що свідком ОСОБА_4 безпосередньо в судовому засіданні було впізнано транспортний засіб ОСОБА_1 по наданим та в подальшому долученими до матеріалів справи фотокартками, представленими захисником Дубіною О.А. 
Також до суду апеляційної інстанції надано постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2025 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП з огляду на положення ст. 38 КУпАП.
При цьому у постанові судом зазначено про те, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про залишення водієм місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна саме 11.06.2025 року. 
З огляду на викладені встановлені обставини подій, які вбачаються з наявних матеріалів справи, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо помилкових висновків суду першої інстанції відносно не підтвердження наведених в протоколі обставин ДТП іншим доказами по справі, та як наслідок передчасність висновків суду про наявність в даному випадку підстав для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі за наступних підстав.
Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення мало місце 11.06.29025 року, про що 26.06.2025 року складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд приходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2025 року із закриттям провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргупотерпілого - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2025 року скасувати.
Прийняти постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 20 січня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева