Справа № 560/441/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

22 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу ВП№79495595 від 26.12.2025. Позивач зазначає, що виконавчий документ, виданий Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/3691/25, був виконаний належним чином, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови. Оскільки судовим рішенням було зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вважає, що діяв правомірно.
Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України.
Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.
Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві відповідач позов не визнає, покликається на правомірність постанови державного виконавця. Зазначає, що оскільки встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин (боржник не врахував висновки, наведені у судовому рішенні) орган ДВС мав право накласти штраф. З огляду на це, у позові просить відмовити.
В судове засідання представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені. 
Зважаючи на це, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів без проведення аудіо запису судового засідання.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ). Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, відповідальність за невиконання судового рішення настає за умови, що судове рішення не виконане без наявності поважних причин і у строк, встановлений державним виконавцем.
У той же час, поважними причинами невиконання боржником рішення/виконавчого документу можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Як встановлено зі змісту наявних у справі доказів та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження ВП№79495595 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 30.09.2025 у справі №440/3691/25, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.01.2025 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду. 
На підставі заяви стягувача державним виконавцем постановою від 03.11.2025 відкрите зазначене виконавче провадження, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
Докази виконання боржником виконавчого документа у вказаний термін у справі відсутні.
09.12.2025 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу до 16.12.2025 повідомити про причини невиконання рішення суду та виконати його. 
У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження органом ДВС отриманий лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.12.2025 №8327, у якому зазначається, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.01.2025 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. До страхового стажу стягувача зараховано період роботи з 27.06.1985 по 15.08.1987. Страховий стаж з урахуванням періоду підприємницької діяльності становить 8 років 10 місяців 28 днів. До страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 11.06.2003 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату страхових внесків; періоди з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.10.2011 по 31.10.2011, з 01.01.202 по 31.03.2019 не зараховані, оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування таких періодів необхідно надати інформацію про систему оподаткування та сплату страхових внесків (платіжні доручення, квитанції установ банків, документи, що підтверджують поштові перекази, інформацію з Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.0.2025 №163650004765 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. 
19.12.2025 державним виконавцем складений акт про невиконання боржником рішення суду. 
Постановою від 26.12.2025 ВП№79495595 накладений штраф 5100 грн. за невиконання рішення суду у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом.
Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №440/3691/25 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії стягувачу та зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У вказаному рішенні судом, зокрема, було зазначено, що з огляду на законодавство, яке діяло у періоди здійснення стягувачем підприємницької діяльності, обов`язок щодо перевірки відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України покладався на органи Пенсійного фонду, отже відсутність індивідуальних відомостей у Реєстрі застрахованих осіб не могла бути безумовною підставою для неврахування відповідних періодів до страхового стажу.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повторно розглянуто заяву стягувача, за результатами чого прийняте рішення від 08.01.2025, яким знову відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Підставами для відмови пенсійний орган зазначив відсутність інформації щодо сплати страхових внесків у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також ненадання особою платіжних документів, що підтверджують сплату страхових внесків у спірні періоди.
Разом з тим, такі мотиви відмови фактично тотожні підставам, які вже були предметом судового розгляду та яким надано правову оцінку у рішенні суду, що набрало законної сили. 
При цьому пенсійним органом не надано належних доказів того, що під час повторного розгляду заяви стягувача здійснювалась перевірка облікових даних органів Пенсійного фонду України щодо нарахування та сплати страхових внесків, аналізувалась звітність, подання якої було передбачено Інструкціями №5-5 та №11-1, встановлювалась наявність або відсутність у позивача недоїмки зі сплати страхових внесків у спірні періоди, вживались заходи контролю, які відповідно до законодавства належать до повноважень органів Пенсійного фонду України.
Суд виходить з того, що повторний розгляд заяви не може зводитись виключно до формального відтворення попередніх висновків, натомість повинен здійснюватись з урахуванням правової оцінки, наданої судом, та шляхом усунення порушень, встановлених у судовому рішенні. Висновки суду, викладені у рішенні, яке набрало законної сили, є обов`язковими для відповідача та підлягають врахуванню не лише при формальному виконанні судового рішення, але й у подальших правовідносинах, пов`язаних із реалізацією особою права на пенсійне забезпечення.
Відтак, суд не має підстав погодитись з тим, що рішення/виконавчий документ було виконано боржником у повному обсязі і у спосіб та порядку, що визначені виконавчим документом, адже не були враховані окремі висновки суду, на яких останній звернув увагу. 
З урахуванням зазначеного відповідач довів, що діяв в межах наданих повноважень та відповідно до закону, відтак підстави для задоволення позову відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 січня 2026 року 

Позивач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
Відповідач:	Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 45798761) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок