Справа № 212/12009/25 
2/212/863/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2026 року      м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді – Зіміна М.В., з участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у загальному позовному провадженні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
встановив:
У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Спадковим майном після її смерті є частка у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після смерті ОСОБА_5 , її спадщину прийняв її чоловік – ОСОБА_6 , який фактично спадщину прийняв, але свідоцтва про право на спадщину за законом не оформив. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.
На момент смерті ОСОБА_6 перебував у другому шлюбі із позивачем по справі, ОСОБА_1 , який був зареєстрований 21 листопада 2024 року, актовий запис про шлюб № 721. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.
Оскільки співвласники у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 та ОСОБА_7 померли, а із документів встановити чи укладали вони за життя договір про визначення частки у праві спільної сумісної власності на вищевказаний об`єкт нерухомості, нотаріус прийшов до висновку про неможливість визначення обсягу спадкового майна по цьому об`єкту нерухомості, а тому позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач просить суд визначити, що частки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 кожній. Також просить суд визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом після смерті був її чоловік – ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спадкове майно прийняв, але не оформив свої спадкові права.
Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
11 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позовні вимоги. 
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд здійснити судовий розгляд за його відсутності.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 13 серпня 1998 року, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с. 20-22)
15 квітня 1989 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ». (а.с. 13)
17 червня 1999 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , прізвище дружині залишено « ОСОБА_10 ». (а.с. 14)
16 лютого 2001 року укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ». (а.с. 11)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. (а.с. 12)
З матеріалів спадкової справи № 59/2024, заведеної 23 липня 2024 року Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бикановою І.М. щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається наступне. Так, 23 липня 2024 року до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Биканової І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_5 звернувся чоловік ОСОБА_6 . Згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 17.04.2024 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Спадкоємцю ОСОБА_6 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки визначити належну померлій ОСОБА_5 частку не є можливим. (а.с. 184-234) 
21 листопада 2024 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_13 ». (а.с. 9)
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . (а.с. 10)
З матеріалів спадкової справи № 24/2025, заведеної 14 березня 2025 року Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кноль О.А. щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається наступне. Так, 14 березня 2025 року до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кноль О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_6 звернулась дружина ОСОБА_1 . Згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 20.02.2025 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_6 . (а.с. 50-181)
Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. від 22 вересня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що оскільки співвласники у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 та ОСОБА_7 померли, а із документів встановити чи укладали вони за життя договір про визначення частки у праві спільної сумісної власності на вищевказаний об`єкт нерухомості, нотаріус приходить до висновку про неможливість визначення обсягу спадкового майна по цьому об`єкту нерухомості. (а.с. 23-24)
Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_14 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені батько ОСОБА_15 , мати ОСОБА_16 . (а.с. 17)
23 листопада 1965 року укладено шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_18 ». (а.с. 18)
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_19 , батьками якої у свідоцтві про народження вказано батько ОСОБА_17 , мати ОСОБА_3 . (а.с. 15)
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 помер. (а.с. 19)
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. (а.с. 16)
З матеріалів спадкової справи № 12/2024, заведеної 19 лютого 2025 року Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Ткаченко Л.Б. щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вбачається наступне. Так, 19 лютого 2025 року до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Ткаченко Л.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 тітки ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 . Згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 26.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 . ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та його батьками у свідоцтві про народження зазначено батько ОСОБА_20 , мати ОСОБА_21 . 09 лютого 1963 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_22 укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_23 ». ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_22 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені батько ОСОБА_24 та мати ОСОБА_16 . ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_14 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені батько ОСОБА_24 , мати ОСОБА_16 . (а.с. 235-250) 
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
У частині п`ятій статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 456/2628/17 виклав висновок, що спадковому праву характерний принцип універсальності спадкового правонаступництва, який проявляється у тому, що на стадії прийняття спадщини вона розглядається як єдине ціле, незалежно від підстави спадкування. Тобто особа реалізує свої права як спадкоємця, приймаючи спадщину, незалежно від підстави спадкування (за законом чи за заповітом). Для прийняття спадщини властивий універсальний характер, оскільки воно поширюється на всю спадщину, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, тобто на всі спадкові активи і пасиви.
У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 522/3974/20 викладено висновок про те, що визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності є неналежним способом захисту з огляду на те, що вирішення судом питання про права померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, суперечить законодавству; обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Належним способом захисту порушеного права позивача у такому випадку є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) в порядку спадкування.
Суд зазначає, що висновок суду по суті позовних вимог не може стосуватися прав суб`єктів матеріальних відносин, які померли.
Отже визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.
Враховуючи викладене суд доходить переконання , що позовні вимоги з визнання часток ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , рівними, які становлять по 1/2 кожній підлягають залишенню без задоволення. 
В той же час матеріалами справи підтверджуються, що після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_25 залишилось спадкове майно у вигляді житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцям на праві приватної спільної сумісної власності та частки за їх життя не було виділено у спірному майні. 
Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_6 , який у встановлений шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Биканової І.М. з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом за життя не отримав. 
Після смерті ОСОБА_26 позивач у встановлений шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кноль О.А. з заявою про прийняття спадщини, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутня можливість визначення обсягу спадкового майна по спірному об`єкту нерухомості.
Враховуючи те, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, за життя між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_25 договорів по визначення часток у праві спільної сумісної власності не укладалось, рішення суду про визначення часток відсутнє, тому наявні підстави суду вважати, що частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності щодо спірного майна є рівними, тобто становлять по 1/2 частки кожного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не відмовилась від спадщини її чоловіка ОСОБА_26 , під час судового розгляду доведено її права на частку у праві спільної власності на спірне майно, позивач не має можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, а тому суд доходить переконання про доведеність позовних вимог з визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом після смерті був її чоловік – ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкове майно прийняв за життя, але не оформив свої спадкові права. 
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом після смерті якої був її чоловік – ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкове майно прийняв за життя, але не оформив свої спадкові права. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 ,  місце реєстрації: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено та підписано 20 січня 2026 року. 

Суддя:        М.  В.  Зімін