г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 197/1164/25
Номер провадження 2/213/398/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі 
головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 липня 2022 року в розмірі 200 469,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулася до позивача та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». На підставі вказаної анкети відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% річних. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідачка порушила зобов`язання, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, має заборованість. Станом на 31 жовтня 2025 року заборгованість становить 200 469,80 грн, з яких: 152 556,36 грн – заборгованість за кредитом; 47 913,44 грн – заборгованість за процентами. Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати.
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
01 грудня 2025 року позовна заява, передана за підсудністю, надійшла до суду.
Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
09 грудня 2025 року недоліки усунуто.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
16 липня 2022 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», яка разом з паспортом споживчого кредиту та Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг. 
У анкеті-заяві вказано, що невід`ємною частиною цієї Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг, з підписанням якого Договір набуває чинність.
За умовами договору банк надав відповідачці кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок.
Згідно з довідкою за лімітами 16 липня 2022 року відповідачці встановлено кредитний ліміт у сумі 0,00 грн, який неодноразово збільшувався, останній раз 13 жовтня 2024 року до 152 600,00 грн.
Із паспорту споживчого кредиту видно, що пільгова процентна ставка складає 0,000001%; базова процентна ставка по кредиту складає 40,80% річних; строк кредитування – 240 місяців.
Факт користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою по картці за період з 16 липня 2022 року по 31 жовтня 2025 року.
З виписки по рахунку відповідачки видно операції за карткою, зокрема, оплата за придбання товарів, зарахування переказу на карту, поповнення картки, списання відсотків тощо.
Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 31 жовтня 2025 року становить 200 469,80 грн, яка складається із: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 152 556,36 грн (залишок заборгованості за тілом кредиту – 138 688,98 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) – 13 867,38 грн), загальний залишок заборгованості за процентами – 47 913,44 грн (залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість 9 891,74 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість – 38 021,70 грн).
Розмір заборгованості відповідачкою не оспорюється.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, дати платежів. 
Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг підписана відповідачкою із застосуванням цифрового власноручного підпису.
Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі – Положення), цифровий власноручний підпис – власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення).
Таким чином, між сторонами укладено електронний договір. 
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідачкою факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не спростовано.
Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови договору, порядок нарахування відсотків за кредитом, який дотриманий кредитором.
Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник, у свою чергу, допустив порушення умов кредитного договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення заборгованості. 
Разом з тим, суд зазначає, що строк кредитування за кредитним договором від 16 липня 2022 року – 240 місяців, тому строк повернення кредиту не настав. 
Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі кредитного договору, мають споживчий характер, а тому на них поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема частини 4 статті 16 цього Закону, яка встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц).
Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачці вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
Крім того, частина 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, позивач підстави позовної вимоги про дострокове повернення кредитних коштів не обґрунтував, доказів на підтвердження цих підстав не надав, тому вимога про дострокове стягнення споживчого кредиту є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Таким чином, підлягають стягненню з відповідачки прострочене тіло кредиту та проценти.
При визначенні сум, що підлягають стягненню, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, який містить інформацію про складові заборгованості, їхній розмір, період нарахування.
Відповідачкою правильність розрахунку заборгованості по кредиту, наданого банком, не спростовано та не надано іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідачки заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 780,82 грн: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 13 867,38 грн заборгованість за процентами – 47 913,44 грн. У стягненні забргованості за кредитом у розмірі 138 688,98 грн позивачу слід відмовити.
При цьому, ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 746,54 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 628, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-10, 12, 13, 79-81, 89, 95, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2022 року, яка становить 61 780 (шістдесят одна тисяча сімсот вісімдесят) грн 82 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 13 867,38 грн заборгованість за процентами – 47 913,44 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" судовий збір у розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн 53 коп. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК", юридична адреса: вул. Батумська, буд.11, м. Дніпро, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Дата складення повного судового рішення – 10 лютого 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова