Дата документу 27.01.2026	Справа № 554/913/26	
 	Провадження № 3/554/279/2026	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, до адміністративної відповідальності протягом року притягався: 

- 29 вересня 2025 року постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;
- 13 січня 2026 року постановою серії ЕНА № 6507409 за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2026 року, приблизно о 21:12 год, у м. Полтаві по вул. Олександра Оксаченка, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з постановою судді Карлівського районного суду міста Полтави від 29.09.2025 (протокол серії ЕПР1 № 429728 від 21.08.2025), чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінетом Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, повторно протягом року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
За таких обставин, суддя вважає, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду цієї справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктами 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) .
За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565937 від 13 січня 2026 року, що складений відносно ОСОБА_1 , за змістом протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання пояснень відмовився, водночас ОСОБА_1 на відеозапис повідомлено про дату, час та місце розгляду справи в суді (а. с. 1); доданою до вказаного протоколу карткою обліку адміністративного правопорушення (витяг з ІКС ІПНП підсистеми “Адмінпрактика”) а. с. 3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що складено о 21:40 год 13 січня 2026 року, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у водія ОСОБА_1 виявлені такі ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а. с. 4);
- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейського № 472940, а також відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції, зафіксованих на технічному носії інформації, що долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно із вказаними відеозаписами об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 , як водія, який керував транспортним вказаним засобом, від проходження процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в лікаря-нарколога в медичному закладі КП “Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради” (а. с. 10), а також матеріалами справи у їх сукупності. 
Таким чином, вказані у Протоколі обставини підтверджуються матеріалами справи та зібраними доказами у їх сукупності.
Водночас суддя вважає, що незначні процесуальні порушення не впливають на наявність вини особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, з відеозапису фіксації є очевидним, що рівень суттєвості таких порушень недостатній для спростування висновку про наявність свідомої відмови особи від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13 січня 2026 року, приблизно о 21:12 год, у м. Полтаві по вул. Олександра Оксаченка, 6, й факт зупинення його співробітниками патрульної поліції останнім на відеозаписах не оспорюється, а матеріали Протоколу таких заперечень особи або ж протилежних відомостей не містять.
За таких обставин, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року, що відповідає фактичним обставинам цієї справи й поза розумним сумнівом підтверджується наявними у матеріалах справи належними і допустимими доказами, які суд вважає достатніми для ухвалення відповідного рішення у цій справі.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у свої постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 зробила висновок про те, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Крім того, приписи статті 30 КУпАП не перешкоджають застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які позбавлені права керування транспортним засобом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Суддя наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року № 702/301/20).
За цих обставин, суддя вважає можливим застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Так, відповідно до довідки відділу АП УПП в Полтавській області від 14 січня 2026 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними Єдиного державного реєстру МВС отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20 жовтня 2023 року категорій “А”, “А1”, “В1”, “В”, “С1”, “С” (а. с. 6);
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.
Згідно з довідкою відділу АП УПП в Полтавській області від 14 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі № 531/2099/25 у виді штрафу 17000,00 грн із позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік (а. с. 8).
Таким чином, підтверджується факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з реєстраційної картки обліку адміністративного правопорушення (витягу з ІКС “ІПНП” підсистеми “Адмінпрактика” а. с. 2) та довідки на основі бази даних Реєстру МВС (а. с. 5) вбачається, що транспортний засіб марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 . 
Натомість, будь-яких відомостей про зареєстровані за ОСОБА_1 на праві власності транспортні засоби до суду не надано. 
Тому, суддя вважає не застосовувати до правопорушника додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи свідчать про відсутність таких у особи. 
Отже, керуючись законом, суддя вважає, що до ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення необхідно застосувати до основне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Своєю чергою, за відритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень останнім відомим судовим рішенням про позбавлення права керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 , яке ухвалене до подій за протоколом про адміністративне правопорушення, що становить предмет цього розгляду, є постанова судді Карлівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року у справі № 531/2099/25, згідно з якою ОСОБА_1 , в тому числі, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Вказана постанова набрала законної сили 13 жовтня 2025 року.
Таким чином, станом на день ухвалення постанови у цій справі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою постановою судді не відбуте ОСОБА_1 на строк, що дорівнює 8 місяцям 17 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Таким чином, загальний строк додаткового адміністративного стягнення у цій справі необхідно визначити ОСОБА_1 з урахуванням вищевказаної невідбутої ним частини попереднього стягнення, тобто на строк 3 роки 8 місяців 17 днів.
На думку судді, саме таке адміністративне стягнення у цій справі щодо ОСОБА_1 відповідатиме меті виховання його як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665,60 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283-285, 317-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року та накласти на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:
Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795.
Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:
Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».
Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко