Справа №442/430/26 
Провадження №2-о/442/160/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Крамара О.В.
з участю:
секретаря судового засідання - Малик О.Я., 
розглянувши у судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолета Янівна -
в с т а н о в и в :
19.01.2026 заявник звернулася в суд із заявою, в якій просить: встановити факт її постійного спільного проживання, разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , 1923 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що бабуся ОСОБА_3 , до дня своєї смерті постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 . 
Місце проживання заявника зареєстроване за адресою у селі Нове Село Дрогобицького району Львівської області, однак фактично постійно проживала без реєстрації разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 до дня її смерті включно, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Обставини постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті підтверджуються фактом наявності в заявника оригіналів правовстановлюючих документів на її майно, що спадкодавиця до дня своєї смерті зберігала у будинку, де спільно проживали з онукою. Також вказані обставини підтверджуються нотаріально посвідченими свідченнями свідків, які особистим підписом ствердили достовірність інформації, зазначеної у заявах. А саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації проживання АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .
З метою оформлення, своїх спадкових прав за законом на майно бабусі – спадкодавці ОСОБА_3 , заявником подано до приватного нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало спадкодавиці на час її смерті. Однак листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Петрів Віолети Янівни повідомлено про те, що після розгляду поданої заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого для прийняття спадщини статтею 1270 ЦКУ, неможливо встановити факт прийняття заявником спадщини після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 .
До участі в розгляді даної заяви, залучено у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , який являється сином спадкодавиці, а також таким, що не прийняв спадщину після її смерті та не претендує на спадкове майно своєї покійної матері.
У зв`язку з цим, для захисту своїх прав, як єдиний спадкоємець, заявник була змушений звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, у подальшому надасть змогу реалізувати своє законне право на оформлення спадщини після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви про встановлення факту що має юридичне значення, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві. Заяву просить задоволити в повному обсязі.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду надійшли клопотання про розгляд вищевказаної заяви у їхній відсутності.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням ст.315 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.
Встановлення факту постійно проживання на час відкриття спадщини, заявнику необхідне для реалізації свого законного права на оформлення спадщини після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :
Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.
Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2026.

Суддя О.В. Крамар