ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/13484/25 пров. № А/857/41877/25	

головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року, ухвалене суддею Брильовським Р.М. у м. Львові у порядку письмового провадження за правилам спрощеного позовного провадження у справі № 380/13484/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди з 01.04.2022 по 30.04.2022; зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період з 01.04.2022 по 30.04.2022.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач через свого представника оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку із безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відповідно до п.1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за вказаний період.
Зауважує, що до матеріалів справи додано достатньо належних доказів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях, а саме довідку командира військової частини. Покликаючись на висновки Верховного Суду від 06.06.2024 у справі № 200/706/23, зазначає, що підтвердженням участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи). Згідно доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції не враховано, що проблеми, які виникають під час створення та обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів не можуть мати негативних наслідків для такого військовослужбовця, а отже не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Довідки №494 від 25.08.2022 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях ( забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) : з 26.02.2022 по 28.05.2022 та з 09.06.2022 по 10.08.2022. Підстави виконання завдань : розпорядження КСВ ЗСУ № 2/1/358т від 19.02.2022; бойове розпорядження (далі БР) КСВ ЗСУ № 1/74Т/сд від 28.02.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/301Т/сд від 01.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/117Т/сд від 04.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/129Т/сд від 05.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/209/сд від 09.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/221/ сд від 10.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/271/сд від 13.03.2022; БР КСВ ЗСУ № 1/434/сд від 25.03.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/1945дск від 30.03.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ №116/7/2/2110дск від 01.04.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/2/2189дск від 02.04.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/2/2404дск від 05.04.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/1/3114дск від 15.04.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/1/3478дск від 20.04.2022; БР КУСіЗ оборони м. Київ № 116/7/1/4137дск від 28.04.2022; БР ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” № 53/60/Р-48т від 28.04.2022; БР ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” № 53/60/Р-71т від 30.04.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/160/дск від 04.05.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/162кп/дск від 04.05.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/167кп/дск від 06.05.2022; БР командира ОТУ “Суми” № 116/ ОТУ Суми/493дск від 07.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ Суми/494дск від 07.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /495дск від 07.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /500дск від 07.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /531дск від 09.05.2022; БР командира 92 омбр №6/3/1/183кп/ дск від 11.05.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/185кп/дск від 12.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /641дск від 14.05.2022; БР командира 92 омбр №6/3/1/189кп/дск від 14.05.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/191кп/дск від 14.05.2022; БР командира 92 омбр № 6/3/1/194кп/дск від 14.05.2022; БР командира 92 омбр №6/3/1/198кп/дск від 15.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /675 дск від 15.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /880дск від 23.05.2022; БР командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /908дск від 25.05.2022; БР командувача оперативно-стратегічного угрупування військ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” № 116/1/12/ПКП від 05.07.2022; БР ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” № БР/ ОСУВ/3/590дск від 24.07.2022; БР ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” №116/1/419т/пкп від 31.07.2022; БР командира 214 осб (OPFOR) № 10 дск від 24.07.2022; БР командира 214 осб (OPFOR) № 11 дск від 26.07.2022; БР командира 214 осб (OPFOR) № 12 дск від 30.07.2022; БР командира 214 осб (OPFOR) № 13 дск від 31.07.2022
Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 , №3126 від 31.12.2023 підтверджується те що позивач дійсно у період з 24.07.2022 по 10.08.2022 , з 24.08.2022 по 27.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в н.п. Бахмут, Зайцеве, Кодема, Благодатне, Васюківка Донецької області.
Представник позивача направив 18.10.2024 направлено заяву до Військової частини НОМЕР_3 у якій просив: Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 26.02.2022 по 28.05.2022, з 09.06.2022 по 10.08.2022, з 24.08.2022 по 27.08.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_3 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах. 
Листом від 29.10.2024 № 5157 отримано відповідь на заяву від 18.10.2024. Вказано про те, що : “Виплата додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 в період з 26.02.2022 по 08.05.2022 не належить до компетенції командування військової частини НОМЕР_3 . Нарахування додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 в періоди з 09.05.2022 по 28.05.2022, з 09.06.2022 по 10.08.2022, з 24.08.2022 по 27.08.2022 здійснювалось у порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №219/3/29, яким встановлено порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України. Водночас, наголошую, що довідка про безпосередню участь, видана відповідно до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, включає всі періоди залучення військовослужбовця та виконання службових обов`язків під час перебування в районах ведення бойових дій (в т.ч. поза межами лінії бойового зіткнення, під час виконання підрозділом завдань, не пов`язаних з веденням бойових дій в першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) тощо), тому не є підставою для визначення періодів для нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.”.
Представник позивача направив 29.11.2024 заяву до Військової частини НОМЕР_1 у якій просив: Донарахувати та доплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 01.03.2022 по 30.04.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_1 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах. 
Листом від12.02.2024 №11947 Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на заяву від 18.10.2024. Повідомлено, що: “За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн, за період з 26.02.2022 по 31.03.2022, у зв`язку із виконанням бойових (спеціальних) завдань в районі їх проведення. Також повідомляю, що військова частина НОМЕР_1 не може провести виплату додаткової винагороди за період з 01.04.2022 по 30.04.2022, у зв`язку відсутністю підтверджуючих документів щодо виконання бойових (спеціальних) завдань ОСОБА_3 в зазначений період. Довідково: батальйонна тактична група, в складі якої ОСОБА_2 залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань, в період з 01.04.2022 по 30.04.2022 участь в бойових діях не приймала, у зв`язку із припиненням ведення бойових у м. Києві. Зазначеним підрозділом, відповідно до бойових розпоряджень Командувача угрупувань сил і засобів оборони міста Києва, в період з 01.04.2022 по 30.04.2022 здійснювалися заходи щодо відновлення боєздатності та проводились практичні тренування, до яких і залучався ОСОБА_2 ”.
Представником позивача направив 09.01.2025 запит до Військової частини НОМЕР_1 , де просив: “Надати інформацію коли здійснено нарахування та виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 100 000 гривень пропорційно дням участі згідно з Витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 за №299-АД та від 09.04.2022 за №373-АД у період з 01.03.2022 по 25.03.2022, з 26.03.2022 по 31.03.2022. Надати інформацію на який картковий рахунок здійснювалась ОСОБА_1 виплата додаткової грошової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 100 000 гривень пропорційно дням участі згідно з Витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 за №299-АД та від 09.04.2022 за №373-АД у період з 01.03.2022 по 25.03.2022, з 26.03.2022 по 31.03.2022. Надати інформацію до виконання яких завдань залучався ОСОБА_1 у період з 01.04.2022 по 30.04.2022. Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/2/2110дск від 01.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 . Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/2/2110дск від 01.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/2/2189дск від 02.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/2/2404дск від 05.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/1/3114дск від 15.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/1/3478дск від 20.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 116/7/1/4137дск від 28.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” № 53/60/Р-48т від 28.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; Надати копію бойового розпорядження ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” № 53/60/Р-71т від 30.04.2022 у частині, що стосується ОСОБА_1 ”.
Листом від 17.01.2025 №617 Військової частини НОМЕР_1 надала відповідь на запит. Повідомлено, що “… У відповідь на Ваш адвокатський запит, щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії повідомляємо, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутні, вказані Вами бойові розпорядження (зазначені розпорядження на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходили). Поряд з цим повідомляю, що військова частина НОМЕР_1 не являється розпорядником інформації, щодо переліку завдань, до яких залучався ОСОБА_1 в період з 01.04.2022 по 30.04.2022 рік. Усі нараховані ОСОБА_1 грошові кошти перераховувались на його картковий рахунок у АТ КБ “Приватбанк”.
Представник позивача 27.02.2025 направив заяву до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просив: Донараховати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 01.04.2022 по 30.04.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_1 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах. Надати розрахунковий лист, який підтверджує виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022. Надати інформацію коли саме здійснювалась виплата додаткової грошової винагороди у Розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022.
Листом від 12.03.2025 №2923 повідомлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командира військової частини. Наказ на виплату додаткової винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року на ОСОБА_1 відсутній.
Представник позивача 04.04.2025 направив заяву до Військової частини НОМЕР_1 . Просив включити ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за безпосередню участь у бойових діях у період з 01.04.2022 по 30.04.2022. Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за безпосередню участь в бойових діях/заходах протягом періоду з 01.04.2022 по 30.04.2022.
Листом від 29.04.2025 повідомлено: “…Командуванням військової частини НОМЕР_1 17.01.2025 надавалася відповідь №617 на Ваш адвокатський запит від 09.01.2025 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Інформація у вказаній відповіді є актуальною. У військовій частині відсутні відомості щодо переліку завдань, до яких залучався Ваш клієнт в період з 01.04.2022 по 30.04.2022…”.
Командування військової частини НОМЕР_1 звернулося до військової частини НОМЕР_3 із запитом від 11 липня 2025 року №6843 з метою з`ясування обставин та законності видання Довідки №494 яка підтверджує безпосередню участь у бойових діях з 26.02.2022 по 28.05.2022 та з 09.06.2022 по 10.08.2022.
Листом від 15.07.2025 №4456 відповідь де вказано таке. Солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 з 09.05.2022 по 27.08.2022. Довідка від 25.08.2022 №494 була видана солдату ОСОБА_5 про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях з 26.02.2022 по 28.05.2022 та з 09.06.2022 по 10.08.2022, в тому числі: з 26.02.2022 по 08.05.2022 в період виконання бойових завдань в складі БТГр “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” батальйону позначення дій противника навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 згідно поіменних списків особового складу БТГр “OPFOR”, витягів з наказів (про залучення військовослужбовців до сил та засобів) командувача Сухопутних військ, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”; з 09.05.2022 по 10.38.2022 в період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 згідно журналу бойових дій, витягів з наказів (про залучення військовослужбовців до сил та засобів) ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”, ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів з 01.04.2022 по 30.04.2022.
Вважаючи бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на належне пенсійне забезпечення.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі- Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі- Закон №2011-XIІ). Зокрема, вказаний Закон визначає порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.
Так, абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XIІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 та №58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався, який діє і на даний час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі -Постанова № 168), якою було запроваджено виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн та до 100 000,00 грн.
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Відповідно до п.1 Постанови №168 (в первісній редакції), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Аналіз наведених норм права дозволяє колегії суддів дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України«Про введення воєнного стану в Україні`від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні було продовжено), військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
При цьому, у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
З наведеного слідує, що сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.
Відповідно до п.3 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Положеннями пунктів 5 та 6 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
З наведеного слідує, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, наведеною у телеграмі МОУ від 07.03.2022 №248.
Відповідно до змісту довідки №494 від 25.08.2022, виданої командиром Військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і сримування збройної агресії) у період з 26.02.2022 по 28.05.2022 та з 09.06.2022 по 10.08.2022 (а.с.24 зворот - 25).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не отримував жодних документів, які б відповідали вимогам телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 та уточнювальної телеграми від 18.04.2022 №248/1529 і могли б підтвердити безпосередню участь позивача у бойових діях або у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони. Зокрема, у матеріалах справи відсутні: бойові накази або бойові розпорядження, що визначають завдання позивача; журнали бойових дій, вахтові журнали, журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення, які фіксують фактичне виконання бойових завдань підрозділом; рапорти або донесення командирів підрозділів про участь військовослужбовців у виконанні конкретних бойових завдань. Відсутність зазначених документів свідчить про те, що у квітні 2022 року відповідач не мав підстав для нарахування додаткової винагороди позивачу, оскільки документально не підтверджено фактичне виконання ним безпосередніх бойових завдань, як того вимагають норми телеграм Міністерства оборони. З матеріалів справи судом першої інстанції також встановлено, що журнал бойових дій батальйонно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 №901-дск свідчить про те, що у квітні 2022 року підрозділом не здійснювалися бойові дії, а проводилися заходи з відновлення боєздатності та тренування. У матеріалах справи відсутні бойові донесення або рапорти командирів, які б підтверджували виконання позивачем конкретних бойових завдань, передбачених телеграмою №248/1298. Отже виснувано, що у квітні 2022 року позивач не виконував безпосередньо бойових завдань у розумінні Постанови КМУ №168 та телеграми Міністра оборони України №248/1298, а тому підстав для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за вказаний період немає.
Колегія суддів звертає увагу на те, що довідка №494 від 25.08.2022 включає спірний період, за який позивач просить нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168. Також довідка містить вказівку про проходження служби у цей період у військовій частині НОМЕР_3 , відтак врахування судом першої інстанції журналу бойових дій батальйонно-тактичної групи військової частини НОМЕР_1 №901-дск суд апеляційної інстанції вважає помилковим.
Враховуючи зміст згаданої довідки №494 від 25.08.2022, колегія суддів приходить до висновку про те, що у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 були наявні докази безпосередньої участі ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів у спірний період, що підтверджують наявність права позивача на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.
Також колегія суддів зауважує, що за інші періоди, зазначені у довідці №494 від 25.08.2022, окрім спірного, зокрема за періоди з 26.02.2002 по 28.02.2002, з 26.03.2022 по 31.03.2022 відповідачем нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн пропорційно час участі позивача у здійсненні відповідних заходів у належних розмірах та відповідачем не ставились під сумнів факти, викладені у цій довідці.
Висновки суду першої інстанції про те, що вказана довідка не відповідає формі, затвердженій додатком 1 Окремого доручення є необгрунтованими, оскільки така довідка містить усі необхідні реквізити. Крім цього, у підставах про видання цих довідок зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 цього Доручення.
Відтак, вказана довідка за змістом відповідає додаткам № 1, 2 окремого доручення №912/з/29 та є належним доказом підтвердження наявності права у позивача на виплату додаткової винагороди у відповідному розмірі.
При цьому, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не може свідчити про відсутність права у позивача на таку винагороду.
Згідно з постановою Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 560/12539/23 за зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до повноважень, наданих йому абзацом 3 пункту 3 та абзацом 4 пункту 4 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах, однак у матеріалах справи відсутні такі докази.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів з 01.04.2022 по 30.04.2022 і таке не заперечується відповідачем.
Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагородиу розмірі до 100 000 грн, передбаченої п.1 Постанови № 168.
При ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом апеляційної інстанції були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, яке підлягає скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) у межах встановленого статтею 309 Кодексу адміністративного судочинства України строку.
Керуючись статтями 139, 242, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 380/13484/25 – скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати у належному розмірі ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОК ПП НОМЕР_5 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року з урахуванням виплачених сум.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк