СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків Справа № 905/965/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
за участю представників:
від позивача - Кухтик В.М. - на підставі довіреності від 27.11.2025 №1-4580; 
від відповідача - не з`явився; 
від третьої особи - не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, м. Київ, (вх.№2569 Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 (суддя Аксьонова К.І., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту - 18.11.2025) 
за позовом: Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, м. Київ,
до відповідача: Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Дружківка, Донецька область,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз”, м. Маріуполь, Донецька область,
про стягнення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період грудень 2018 року - квітень 2019 року у сумі 49976,24грн., 3% річних у сумі 2770,23грн. та інфляційних втрат в сумі 9739,13грн., всього 62485,60грн.,- 

ВСТАНОВИВ:
16.09.2025 Акціонерне товариство “Укртрансгаз“ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” про стягнення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період грудень 2018 - квітень 2019 року в сумі 49976,24грн., 3% річних в сумі 2770,23грн. та інфляційних в сумі 9739,13грн., всього 62485,60грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що впродовж періоду з грудня 2018 по квітень 2019 року відповідачем було здійснено відбір природного газу загальним обсягом 404,635 тис.куб.м. без номінацій за відсутності укладеного договору з відповідним постачальником.
В той же час, в Законі України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення“ від 03.11.2016 № 1730-VIII, передбачено, що у випадку, якщо продовж 01.12.2015 - 31.12.2019 здійснювався відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій, відповідні особи за наведеним в законі переліком, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу.
Поряд з цим, в Законі України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування“ від 29.07.2022 № 2479-IX доповнено частину 2 статті 8 Закону України 03.11.2016 №1730-VIII зобов`язанням компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартість послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу.
Проте, всупереч наведеного, відповідачем обов`язку із здійснення щомісячних компенсацій (оплат) своєчасно та остаточно не виконано, так само як і оплат вартості послуг з транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу.
Рішенням господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 відмовлено в задоволенні позову, з тих підстав, що Закон України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” було доповнено статтею 8 згідно з Законом №1639-IX від 14.07.2021 (набрав чинності 29.08.2021), тобто після спірного періоду. 
Крім того, вказаний Закон не містить вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності.
Отже, за наведених обставин посилання позивача на виникнення обов`язку у відповідача зі здійснення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період грудень 2018 - квітень 2019 року на підставі статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” №1730 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022 виключно в силу прямих норм цього закон є безпідставними.
Окрім викладеного, судом було зазначено про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що позивач, як Оператор ГТС отримав від ПАТ “Маріупольгаз” (Оператор ГРМ) за послуги балансування природного газу, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору відповідачем за період грудень 2018 - квітень 2019 року, грошові кошти в загальній сумі 4008303,81грн., що складає більшу суму ніж сума компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу та транспортування у розумінні статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”.
Вказані вище обставини свідчать про відсутність порушеного права позивача внаслідок недоотримання коштів, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу в сумі 49976,24грн.
З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсації вартості послуг транспортування, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача , 3% річних в сумі 2770,23грн. та інфляційних в розмірі 9739,13грн. за прострочення сплати послуг транспортування, які є похідними від позовних вимог про стягнення основного боргу.
Акціонерне товариство “Укртрансгаз” з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі № 905/965/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги; витрати зі сплати судового збору за апеляційною скаргою покласти на відповідача. Апелянт також просить суд розгляд апеляційної скарги здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
03.12.2025 апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків (вх.№13942), до якої додано докази сплати судового збору.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи №905/965/25; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.
11.12.2025 матеріали справи №905/965/25 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Укртрансгаз” на рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25; встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 28.01.2026 о 10:00 год.
18.12.2025 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№14599), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 28.01.2026 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що представник позивача з`явився в судове засідання та надав пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а інші сторони були належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Як встановленого господарським судом першої інстанції, Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго” (надалі - відповідач), здійснює діяльність з виробництва теплової енергії у вигляді пари та гарячої води на підставі укладених договорів з учасниками ринку природного газу (мета діяльності вказана в пункті 4.1 статуту ОКП “Донецьктеплокомуненерго”).
В спірний період з грудня 2018 по квітень 2019 (до 31.12.2019) функції оператора газотранспортної системи (Оператор ГТС) як суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність з транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) виконувало Акціонерне товариство “Укртрансгаз”.
Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” в спірний період виконувало функції оператора газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - суб`єкта господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно - технологічного управління.
Для здійснення діяльності з виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню ОКП “Донецьктеплокомуненерго” в спірний період використовував природний газ, постачати який було зобов`язано НАК “Нафтогаз України“ відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018.
Проте, в спірний період відповідач не мав договірних відносин з НАК “Нафтогаз України“ на постачання природного газу. 
В період відсутності постачальника (грудень 2018 - квітень 2019 року) відповідачем з газотранспортної системи було відібрано без номінацій 404,635 тис. куб.м природного газу.
Вказані обставини вбачаються з складених та направлених відповідачем НАК “Нафтогаз України“, як постачальнику актів приймання-передачі природного газу: за грудень 2018 на обсяг газу 107,515 тис.куб.м, за січень 2019 на обсяг газу 107,797 тис.куб. м, за лютий 2019 на обсяг газу 95,956 тис.куб.м, за березень 2019 на обсяг газу 78,237 тис.куб.м, за квітень 2019 на обсяг газу 15,13 тис.куб.м, всього 404,635 тис.куб.м, за ціною 6235,51грн. за 1000куб м без ПДВ (т.1 а.с.11-20), які були повернуті листами від 26.02.2019 №26-29-19, від 15.03.2019 №26-149-19, від 17.04.2019 №26-476-19, від 21.05.2019 №26-1448-19 без підписання, з посиланням на відсутність договірних відносин з відповідачем у вказаний період.
Відбір природнього газу в обсязі 404,635 тис.куб.м також підтверджується звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ “Маріупольгаз”, між замовниками послуги транспортування (постачальниками) (т.1 а.с.21-22), згідно з якими, у графі “Підтверджений обсяг номінацій всього“ зазначено “0“.
Водночас, в графі “Фактичний обсяг за місяць всього“ зазначено про відбір ОКП “Донецьктеплокомуненерго“ природного газу в наступних обсягах по періодах: за грудень 2018 року обсягом 107,515 тис. куб. м, за січень 2019 року обсягом 107,797 тис. куб. м, за лютий 2019 року обсягом 95,956 тис. куб. м; листами ПАТ “Маріупольгаз” та скріншотами з інформаційної платформи Оператора ГТС: за березень 2019 року обсягом 78,237 тис. куб. м, за квітень 2019 року обсягом 15,130 тис. куб. м.
Обставини несанкціонованого відбору природного газу в період з грудня 2018 по квітень 2019 року в загальному обсязі 404,635 тис.куб.м, розподіленого ПАТ “Маріупольгаз” як оператором ГРМ відповідач також не заперечує. 
З огляду на несанкціонований відбір відповідачем природного газу в період з грудня 2018 року - квітень 2019 року в обсязі 404,635 тис. куб. м позивач, враховуючи п.7 Глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС, відніс обсяги небалансу (несанкціонованого відбору) відповідача на ПАТ “Маріупольгаз” як відповідного Оператора ГРМ.
За приписами пункту 7 Глави 6 Розділу XII Кодексу ГТС (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника, та відноситься на нього оператором газотранспортної системи до моменту припинення постачання природного газу такому споживачу в установленому порядку, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - оператора газотранспортної системи.
В даному випадку обсяг несанкціонованого відбору природного газу відповідачем був віднесений в алокацію відповідного Оператора ГРМ - ПАТ “Маріупольгаз”.

Судом також було встановлено, що в спірний період між АТ “Укртрансгаз“ (надалі - оператор) та ПАТ “Маріупольгаз” (надалі - замовник) було укладено договори транспортування природного газу №08/213-17/1704000185 від 23.03.2017 та №08/4374-18/1807000399 від 01.12.2018, умовами яких серед іншого були врегульовані питання визначення вартості послуг балансування та порядок їх сплати.
При цьому, до матеріалів справи було надано договір транспортування природного газу №08/213-17/1704000185 від 23.03.2017 та акти надання послуг балансування обсягів природного газу: №12-18-08/213-17/1704000185-Баланс від 31.12.2018 на суму 238552546,05грн з ПДВ, №01-19-08/213-17/1704000185-Баланс від 31.01.2019 на суму 1360429,36грн з ПДВ, №02-19-08/213-17/1704000185-Баланс від 28.02.2019 на суму 1022172,76грн. (т.2 а.с.62-67).
Договір №08/4374-18/1807000399 від 01.12.2018 в матеріалах справи відсутній. 

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в спірний період між ПАТ “Маріупольгаз” (надалі - Оператор ГРМ) та ОКП “Донецьктеплокомуненерго“ (надалі - споживач) було укладено договір розподілу природного газу №2090 від 30.12.2015 (надалі - договір розподілу т.2 а.с.12-16), відповідно до умов якого Оператор ГРМ зобов`язався надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором (пункт 1.1 договору розподілу).
Відповідно до підпункту 5 пункту 7.4 договору розподілу споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
За умовами пункту 3.3 договору розподілу споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватися його постачальником у встановленому порядку та відповідно до умов договору постачання.
У разі, якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду, який буде віднесений оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має оплатити оператору ГРМ вартість неврегульованого небалансу на підставі акту нарахування величини та вартості неврегульованого небалансу природного газу, при цьому вартість неврегульованого небалансу визначається за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * 1,5, де В - вартість неврегульованого небалансу; Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий споживачем за відповідний календарний період; Vп - об`єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період; Ц - базова ціна природного газу, зазначена у акті послуг балансування Оператора ГТС (ПАТ “Укртрансгаз) за відповідний календарний період (п.3.3 договору розподілу в редакції додаткової угоди №7 від 02.10.2017).
Якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об`єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу та буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, споживач зобов`язаний оплатити оператору ГРМ вартість неврегульованого небалансу на підставі акту нарахування величини та вартості неврегульованого небалансу природного газу, при цьому вартість неврегульованого небалансу визначається за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * 2, де В - вартість неврегульованого небалансу; Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий споживачем за відповідний календарний період; Vп - об`єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період; Ц - базова ціна природного газу, зазначена у акті послуг балансування Оператора ГТС (ПАТ “Укртрансгаз) за відповідний календарний період (п.3.4 договору розподілу в редакції додаткової угоди №7 від 02.10.2017).
У відповідності до вимог пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРС (в редакції чинній, на час виникнення спірних правовідносин) ПАТ “Маріупольгаз”, як Оператором ГРМ було розраховано вартість компенсації за небаланси, при здійснені якої враховано фактичний об`єм природного газу спожитий відповідачем у спірний період за відсутності постачальника, ціну природного газу, зазначену АТ “Укратрансгаз“ в актах послуг балансування за відповідні періоди, та застосовано коефіцієнт 2.
ПАТ “Маріупольгаз”, як Оператор ГРМ звернувся до відповідача з вимогами про сплату компенсацію вартості небалансу, що підтверджується листами №04-82 від 17.01.2019 про компенсацію вартості небалансу за грудень 2018 на суму 2408944,10грн., № 04-275 від 15.02.2019 про компенсацію вартості небалансу за січень 2019 на суму 2267382,26грн., № 04-514 від 15.03.2019 про компенсацію вартості небалансу за лютий 2019 на суму 1703621,24грн., №04-683 від 17.04.2019 про компенсацію вартості небалансу за березень 2019 на суму 1395705,86грн., № 04-817 від 15.05.2019 про компенсацію вартості небалансу за квітень 2019 на суму 240950,09грн. (т.1 а.с.72-86). 
До вказаних вимог Оператором ГРМ було додано розрахунки вартості неврегульованих небалансів обсягів природного газу, відповідно до яких ціна природного газу, встановлена на рівні вказаної Оператором ГТС (АТ “Укртрансгаз“) ціни за послуги балансування природного газу у відповідні періоди, та складала: у грудні 2018 - 9335,69грн без ПДВ за тис. куб.м; у січні 2019 - 8764,09грн без ПДВ за тис. куб.м; у лютому 2019 - 7397,58грн без ПДВ за тис. куб.м; у березні 2019 - 7310,29грн без ПДВ за тис. куб.м у період 01.03.2019, 03.03.2019 - 06.03.2019, 09.03.2019, 11.03.2019 - 15.03.2019, 17.03.2019 - 31.03.2019; 8041,32грн без ПДВ за тис. куб.м у період 02.03.2019, 07.03.2019, 08.03.2019, 10.03.2019, 16.03.2019; у квітні 2019 - 6635,55грн без ПДВ за тис. куб.м у період 01.04.2019 - 09.04.2019.
Ціна за послуги балансування природного газу була визначена Оператором ГТС (АТ “Укртрансгаз“) у період грудень 2018 року - лютий 2019 року, виходячи з базової ціни газу за 1000 куб.м (без ПДВ). 
В період березень - квітень 2019 року ціна за послуги балансування природного газу була визначена Оператором ГТС (АТ “Укртрансгаз“), виходячи з маржинальної ціни газу, встановлена згідно з приписами п.12 та п.15 Глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС.
Вартість неврегульованих небалансів обсягів природного газу була сплачена відповідачем на користь ПАТ “Маріупольгаз“ в сумі 8016603,46грн. з ПДВ (4008303,81грн (вартість неврегульованого небалансу)* 2 (коефіцієнт) відповідно до платіжних доручень №1771 від 13.02.2019 на суму 412944,10грн.; №1770 від 13.02.2019 на суму 390000,00грн.; №1769 від 12.02.2019 на суму 583000,00грн.; №1768 від 12.02.2019 на суму 220000,00грн.; №1767 від 11.02.2019 на суму 220000,00грн.; №1766 від 11.02.2019 на суму 583000,00грн., №1012 від 28.02.2019 на суму 2267382,26грн., №1395 від 29.03.2019 на суму 1703621,24грн., №2223 від 26.04.2019 на суму 1395705,86грн., №2864 від 27.05.2019 на суму 240950,00грн. (т.1 а.с.87-91).

Як було зазначено вище, між АТ “Укртрансгаз“ (надалі - оператор) та ПАТ “Маріупольгаз” (надалі - замовник) було укладено договори транспортування природного газу №08/213-17/1704000185 від 23.03.2017 (т.2 а.с.62-67) та №08/4374-18/1807000399 від 01.12.2018, умовами яких були зокрема врегульовані питання визначення вартості послуг балансування та порядок їх сплати.
За умовами пункту 9.2 договору №08/213-17/1704000185 від 23.03.2017 вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В (балансування) = БЦГ х К х QБГ, де: БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. 
Договір №08/4374-18/1807000399 від 01.12.2018 сторонами у справі надано не було, що позбавляє суд можливості оцінити його зміст. 
Поряд з тим, всіма учасниками справи визнається, що зобов`язання з оплати послуг балансування ПАТ “Маріупольгаз” перед позивачем у період березень - квітень 2019 року здійснені в повному обсязі у виконання умов договорів транспортування та Розділу XIV Кодексу ГТС “Комерційне балансування”.
Так, ПАТ “Маріупольгаз” сплатив на користь АТ “Укртрансгаз” у вигляді оплати послуг балансування природного газу за небаланси, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору газу відповідачем, кошти у загальній сумі 4008303,81грн з ПДВ відповідно до платіжних доручень №613 від 12.02.2019 на суму 800000,00грн, №614 від 13.02.2019 на суму 404472,05грн (призначення платежу: “За послуги балансування обсягів природного газу в грудні 2018р, згідно з рахунком № 12-18-08/213-17/1704000185 — Баланс, договір № 08/213-17/1704000185 від 23.03.2017р”), №863 від 01.03.2019 на суму 3133691,13грн (призначення платежу: “За послуги балансування обсягів природного газу у січні 2019р., згідно з рахунком № 01-19-08/213-17/1704000185 — Баланс, договір №08/213-17/1704000185 від 23.03.2017р”, №1273 від 29.03.2019 на суму 851810,63грн (призначення платежу: “За послуги балансування обсягів природного газу у лютому 2019р, згідно з рахунком № 02-19-08/213-17/1704000185 — Баланс, договір № 08/213-17/1704000185 від 23.03.2017р”, №1751 від 02.05.2019 на суму 697854,96грн (призначення платежу: “За послуги балансування обсягів природного газу в березні 2019р, згідно з рахунком №03-19-08/213-17/1704000185 — Баланс, договір № 08/213-17/1704000185 від 23.03.2017р”, №2139 від 28.05.2019 на суму 120475,04грн (призначення платежу: “За послуги балансування обсягів природного газу в квітні 2019р, згідно з рахунком № 04-19-08/213-17/1704000185 — Баланс, договір № 08/213-17/1704000185 від 23.03.2017р” (т.1 а.с.174-179).
Одержання вказаних платежів позивачем не заперечується.
Отже, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, компенсування вартості відібраного без номінацій обсягів природного газу на користь ПАТ “Маріупольгаз”, як Оператора ГРМ відповідач здійснив за правилами, чинними на час існування спірних правовідносин, в повному обсязі в сумі 8016603,46грн. з ПДВ (із застосуванням коефіцієнту 2). 
Крім того, ПАТ “Маріупольгаз” повністю сплатив на користь АТ “Укртрансгаз” вартість послуг балансування, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору відповідачем природного газу у період грудень 2018 - квітень 2019 в сумі 4008303,81грн.

Разом з тим, при зверненні до суду з відповідним позовом, з огляду на обставини здійснення відповідачем відбору природного газу з газотранспортної системи без номінацій у обсязі 404,635 тис.м.куб позивач - Акціонерне товариство “Укртрансгаз” з посиланням на положення частини 2 статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” зазначав про обов`язок відповідача протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати позивачу вартість послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу у період грудень 2018, січень-квітень 2019.
Крім того, позивач звертав увагу суду на те, що вартість послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу розраховується із застосовування тарифів, встановлених відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільного підприємства ПАТ “Маріупольгаз“ постановою НКРЕКП від 29.12.2015 №3159 “Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними трубопроводами”:161,10грн. за 1000 куб.м. без ПДВ, що діяв з 01.01.2017.
За розрахунком позивача вартість послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначеному періоді в обсязі 404,635 тис.м.куб за цінами НКРЕКП складає 78224,04грн., яку відповідач на підставі статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” зобов`язаний сплатити протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами оплатити позивачу, за період з 10.2021 по 07.2025 відповідач зобов`язаний сплати 49976,24грн.
Окрім викладеного, нездійснення оплати вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за вказаний період стало підставою для нарахування 3% річних у сумі 2770,23грн та інфляційних в сумі 9739,13грн. (за приписами статті 625 Цивільного кодексу України.
Вказані обставини і стали підставою для звернення 16.09.2025 Акціонерного товариства “Укртрансгаз” до господарського суду Донецької області з позовом до Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” про стягнення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період грудень 2018 року - квітень 2019 року в сумі 49976,24грн., 3% річних в сумі 2770,23грн. та інфляційних в сумі 9739,13грн., всього 62485,60грн. (т.1 а.с.1-34).
Рішенням господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у даній справі відмовлено в задоволенні позову, з підстав викладених вище (т.2 а.с.86-91).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на положення частини 2 статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” в редакції Закону № 2479-IX від 29.07.2022 (набрав чинності 19.08.2022), якими встановлено, що підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 01.12.2015 по 31.12.2019 здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартість:
- відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України “Про ринок природного газу”, чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів;
- послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами, встановленими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинними протягом періоду таких відборів.
При цьому позивач посилався на положення частини 3 статті11 Цивільного кодексу України, за умовами якої цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Судова колегія зауважує, що Закон України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” доповнено статтею 8 згідно з Законом №1639-IX від 14.07.2021 (набрав чинності 29.08.2021), тобто після спірного періоду (з грудня 2018 по квітень 2019 року). 
При цьому, положення частини 2 статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” №1730 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022, на положення якої посилається позивач, набрали чинності 19.08.2022.
Колегія суддів враховує, що згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплення цього принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
За змістом статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.1997 № 1-зп/1997 зазначив про те, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права/ закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Закон України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” в редакції Закону №1639-IX від 14.07.2021 не містить вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності.
Отже, за наведених обставин доводи позивача щодо виникнення обов`язку у відповідача зі здійснення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період грудень 2018 - квітень 2019 року на підставі статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” №1730 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022 виключно в силу прямих норм цього закону є безпідставними.

Судова колегія також звертає увагу на те, що сферою дії Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”, як встановлено статтею 2 вказаного Закону є відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
З метою встановлення у відповідача наявності заборгованості з компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу та послуг транспортування за період грудень 2018 - квітень 2019 року за складовими, вказаними в статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”, судова колегія враховує положення постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу” від 19.10.2018 №867 (надалі - Постанова №867) та положення постанови НКРЕКП “Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними трубопроводами” від 29.12.2015 №3159. 
Так, відповідно до пункту 12 постанови Постанова №867 з 01.11.2018 по 31.12.2019 (включно) НАК ”Нафтогаз України” здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за ціною (без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, які підлягають обов`язковій оплаті відповідно до умов договорів транспортування та розподілу природного газу), що розраховується за такою формулою:
Ц = (Цбаз хКд), 
де Ц — ціна продажу/постачання природного газу; Цбаз — середня арифметична ціна продажу/постачання природного газу НАК “Нафтогаз України” для промислових споживачів, за умови попередньої оплати до періоду поставки газу, що діяла з 01.07.2018 по 30.09.2018 (8981 гривня за 1000 куб. метрів згідно з прейскурантом на природний газ із ресурсів НАК “Нафтогаз України”); Кд — коефіцієнт дисконту, що дорівнює: 0,6943 — для розрахунку ціни природного газу з 01.11.2018; 0,8 — для розрахунку ціни природного газу з 01.05.2019.
Отже, ціна реалізації природного газу відповідачу в спірний період становила 6235,51грн. за 1000 куб.м без ПДВ, що також відповідає ціні, вказаній відповідачем в направлених постачальнику НАК “Нафтогаз України” актах приймання-передачі природного газу за грудень 2018 - квітень 2019 року.
Тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ “Укртрансгаз” установлено відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільного підприємства ПАТ “Маріупольгаз” на рівні 161,10грн. за 1000куб.м без ПДВ відповідно до постанови НКРЕКП “Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними трубопроводами” від 29.12.2015 №3159.
Таким чином, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції (за умови наявності у відповідача заборгованості) внаслідок невиконання зобов`язань з компенсування вартості відібраного без номінацій обсягів природного газу на користь ПАТ “Маріупольгаз” як Оператора ГРМ та подальшої сплати послуг балансування ПАТ “Маріупольгаз” на користь позивача за правилами, чинними на час існування спірних правовідносин) позивач як Оператор ГТС за приписами ст.8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” мав би отримати компенсацію вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу та послуг транспортування за період грудень 2018- квітень 2019 року в загальній сумі 2588294,29грн. без ПДВ (з такого розрахунку - грудень 2018: (6235,51грн. за 1000куб.м +161,10грн. за 1000куб.м)*107,515тис.куб.м = 687731,52грн. без ПДВ; січень 2019: (6235,51грн за 1000куб.м +161,10грн. за 1000куб.м)*107,797тис.куб.м = 689535,37грн. без ПДВ; лютий 2019: (6235,51грн. за 1000куб.м +161,10грн. за 1000куб.м)*95,956тис.куб.м = 613793,11грн. без ПДВ; березень 2019: (6235,51грн. за 1000куб.м +161,10грн. за 1000куб.м)*78,237тис.куб.м = 500451,58грн. без ПДВ; квітень 2019: (6235,51грн. за 1000куб.м +161,10грн за 1000куб.м)*15,130тис.куб.м = 96780,71грн. без ПДВ), ПДВ - 517658,86грн., всього 3105953,15грн.
Поряд з тим, як свідчать матеріали справи позивач, як Оператор ГТС отримав від ПАТ “Маріупольгаз” (Оператор ГРМ) за послуги балансування природного газу, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору відповідачем за період грудень 2018 - квітень 2019 року, грошові кошти в загальній сумі 4008303,81грн., що складає більшу суму ніж сума компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу та транспортування в розумінні статті 8 Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наведені вище обставини свідчать про відсутність порушеного права позивача внаслідок недоотримання коштів, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення компенсації вартості послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період з грудня 2018 по квітень 2019 року в сумі 49976,24грн. 
Судова колегія також не приймає до уваги доводи апелянта про те, що саме відповідач має довести обставини сплати послуг транспортування, з огляду на те, що саме на позивача покладено обов`язок доведення наявності порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. 

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації вартості послуг транспортування в сумі 49976,24грн, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 2770,23грн. та інфляційних в розмірі 9739,13грн за прострочення сплати послуг транспортування, які є похідними від позовних вимог про стягнення основного боргу.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. 
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Як передбачено частиною третьою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укртрансгаз” залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2025 у справі №905/965/25 залишити без змін.
Повна постанова складена 08.02.2026.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя П.В. Тихий