ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/1749/25 пров. № А/857/29643/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі № 380/1749/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий-суддя Клименко О.М., спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи), -
В С Т А Н О В И В:
29.01.2025 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі – відповідач-1, ВЛК ЛВМКЦ), Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України (далі – відповідач-2, ЦВЛК ДПСУ), в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) за № 1010 від 13 вересня 2024 року, яка затверджена Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України 23 вересня 2024 року за № 598, про непридатність позивача до військової служби в частині встановлення причинного зв`язку захворювання: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців, як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, а не пов`язане із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби призначити повторний огляд військово-лікарською комісією ОСОБА_1 з метою встановлення причинного зв`язку захворювання хребта як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
Протиправність спірної постанови позивач обґрунтовував тим, що згідно підпункт 5 пункту 4 глави 12 розділу ІІІ Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2024 року № 441 (далі-Положення № 441), постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Позивач зазначав, що у період з 21 квітня 2024 року по 15 травня 2024 року, брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 30 липня 2024 року № 9991 підтверджено, що захворювання хребта позивачем отримані на фоні фізичного навантаження в зоні бойових дій (носіння амуніції). У медичній документації Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України (виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 13 вересня 2024 року № 2020) зазначено, що біль у хребті почав турбувати позивача з травня 2024 року. На переконання позивача, з порушенням нормативних вимог, відповідачі неналежно дослідили вищевказані медичні документи, які свідчать про те, що захворювання хребта у позивача виникло після його мобілізації та під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та досягло такого розвитку, що призвело до непридатності до військової служби.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправною та скасовано постанову Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України від 13 вересня 2024 року № 1010, яка затверджена постановою Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України від 23 вересня 2024 року № 598, про непридатність ОСОБА_1 до військової служби в частині формулювання причинного зв`язку захворювання: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців як такого, що пов`язане з проходженням військової служби;
- зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України призначити повторний огляд військово-лікарською комісією ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
Висновки суду першої інстанції зводяться до того, що спірна постанова - в частині формулювання причинного зв`язку захворювання позивача: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, прийнята відповідачем-1 (та затверджена відповідачем-2) без урахування вищенаведених обставин, які мали значення для її прийняття, така не відповідає приписам пункту 3 частини другої статті 2 КАС України, є необґрунтованою, тож підлягає скасуванню у цій частині як протиправна.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги скаржник обґрунтовує тим, що викладений в оскарженому рішенні висновок про порушення процедури проведення військово-лікарської комісії є помилковим, оскільки під час огляду враховано, як дані попередніх та поточних обстежень та досліджень, висновки лікарів-спеціалістів, вивчено та враховано під час огляду надані документи, та дані із медичної інформаційної системи МОЗ України. Тому вважає, що підстави для скасування постанови Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) № 1010 від 13.09.2024 року оформленої свідоцтвом відсутні. Наявні в матеріалах справи докази, на думку скаржника, повністю підтверджують його позицію.
Поряд з цим, апеляційну скаргу також подала Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України, яка з покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Помилковість висновків суду першої інстанції Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України обґрунтовує тим, що захворювання позивача, не відноситься до періоду безпосереднього перебування в районах та в період здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, безпосередньої участі в заходах. Зазначає, що Військово-лікарська комісія Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) при оформлені постанови військово-лікарської комісії, та Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України при розгляді постанови військово-лікарської комісії, дійшли єдиної думки, зокрема, в частині причинного зв`язку наявних захворювань позивача. Обидві комісії прийняли колегіальні рішення більшістю голосів. Окремої думки комісій по постанові військово-лікарської комісії – не було. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно вказує, який саме висновок щодо формулювання причинного зв`язку захворювання повинна зробити Центральна військово-лікарська комісія Держприкордонслужби України за результатами повторного медичного огляду, а саме: «як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини», чим виходить за межі власних повноважень. Як підсумок, наголошується на тому, що постанова військово-лікарської комісії, є обґрунтованою, прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), оскільки комісіями досліджено всі наявні медичні документи, в тому числі і виписки з медичних карт стаціонарного хворого, враховано результати медичних обстежень та лікування позивача, що стосуються встановлення діагнозу та визначення причинного зв`язку його захворювання.
У відповідь на апеляційні скарги відповідачів позивач подав відзив, в якому заперечує проти вимог скарг та просить суд відмовити в їх задоволенні. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, а наведені в апеляційних скаргах аргументи є повторенням заперечень викладених відповідачами у відзивах на позовну заяву. Позивач переконаний у допущенні відповідачами порушень під час проведення військово-лікарської комісії, наполягає на тому, що наявність попередніх медичних документів у військовослужбовця не нівелює обов`язок військово-лікарських комісій враховувати та оцінювати наступні медичні документи, які надає військовослужбовець у процедурі військово-лікарської експертизи.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 10 вересня 2024 року № 08/2506 позивач, в період з 21 квітня 2024 року по 15 травня 2024 року, брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на території Харківської області Чугуївського району в н.п. Плетенівка, н.п. Гатище, н.п. Огірцеве, н.п. Вовчанськ.
13 вересня 2024 року Госпітальна військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), за розпорядженням начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28 серпня 2024 року № 13/62454/24-Вн провела медичний огляд інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника відділення ОСОБА_1 та видала Свідоцтво про хворобу від 13 вересня 2024 року № 1010, затверджене Центральної військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України затвердила постановою від 23 вересня 2024 року № 598.
Відповідно до пункту 12 цього Свідоцтва «Експертний діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва»: «Залишкові явища після операції (20.07.24р.): відкритої редукції тіла L5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні L5-S1 хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, дискектомії, міжтілового корпородезу L5-S1 справа керамічним кейджем (РLIF), по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-S1 та компресією L5, S1 корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-S1 хребців. Гіпертонічна хвороба І стадії. Часта стійка шлуночкова екстрасистолія. Кила стравохідного отвору діафрагми І ступеня. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Позивач не погодився із наведеною вище постановою госпітальної військово-лікарської комісії у частині формулювання причинного зв`язку захворювання, відтак звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України із скаргою від 21 жовтня 2024 року, в якій, зокрема просив:
- скасувати постанову Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України від 13 вересня 2024 року № 1010;
- провести повторний медичний огляд та встановити причинний зв`язок захворювання хребта як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
До скарги позивач додав: 
- копію довідки Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України від 13 вересня 2024 року № 1010;
- копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 13 вересня 2024 року № 2020; 
- копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 30 липня 2024 року № 9991;
- копію виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 24/0871; 
- копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 24/1019;
- копію довідки військової частини НОМЕР_3 від 10 вересня 2024 року № 08/2506;
- копію довідки про перебування на лікуванні з 13 жовтня 2024 року.
Листом від 08 листопада 2024 року № 13.1/986, у відповідь на скаргу позивача від 21 жовтня 2024 року, Центральна військово-лікарської комісія Державної прикордонної служби України повідомила його, зокрема про те, що 
«… Наявні захворювання хребта та наслідки їх оперативного лікування у вигляді «залишкових явищ після операції (20.07.2024) транспедикулярного металоспондилодезу по причині обмеженого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спондилолізним антилістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого дику L5-S1...» відносяться до періоду двох місячної давності від часу госпіталізації, та не було причиною госпіталізації. Початок розвитку захворювань хребта, етіопатогенетично не може бути віднесений до періоду участі у бойових діях, так як захворювання є наслідком дегенеративно-дистрофічних змін кістково-хрящової системи, має тривалий хронічний розвиток і перебіг, враховуючи ступінь вираженості. Також, наявне захворювання «остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта», згідно медичної документації, уже діагностувалося під час стаціонарного обстеження та лікування у листопаді 2023 року. Враховуючи вказане ЦВЛК ДПСУ вважає: постанова Госп.ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ № 1010 від 13.09.2024 р. затверджена ЦВЛК ДПСУ від 23.09.2024 р. № 598 оформлена у відповідності до Положення та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей, що визначають ступінь придатності до військової служби. Причинний зв`язок захворювань встановлено вірно.
ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо скасування постанови Госп.ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ від 13.09.2024 р. № 1010, затвердженої ЦВЛК ДПСУ від 23.09.2024 р. № 598, та ініціювання повторного огляду ВЛК в частині встановлення причинного зв`язку захворювань хребта як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини».
Вважаючи протиправною постанову Госпітальної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України від 13 вересня 2024 року №1010, яка затверджена постановою Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України 23 вересня 2024 року за №598, про непридатність його до військової служби в частині формулювання причинного зв`язку захворювання хребта як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, а не пов`язане із захистом Батьківщини, звернувся з цим позовом до суду.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє й дотепер.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести в Україні загальну мобілізацію.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходить військову службу в Державній прикордонній службі України за призовом під час мобілізації.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2024 року № 441, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 липня 2024 року за № 1089/42434, затверджено Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, яке визначає, зокрема порядок проведення військово-лікарськими комісіями (ВЛК) Державної прикордонної служби України (Держприкордонслужба) медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби (пункт 1 розділу І цього Положення).
Основними завданнями ВЛК є, зокрема: визначення ступеня придатності військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби; визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовців Держприкордонслужби, осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, з проходженням військової служби (пункт 1 глави 1 розділу ІІ Положення № 441).
Для виконання завдань, визначених у пункті 1 цього розділу, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК (пункт 2 глави 1 розділу ІІ Положення № 441).
ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії) (додаток 2), протоколом засідання ВЛК (ЛЛК) з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 3). Строк оформлення ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня завершення медичного огляду (пункт 3 глави 1 розділу ІІ Положення № 441).
У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «;Про військовий обов`язок і військову службу», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК (пункт 4 глави 1 розділу ІІ Положення № 441).
Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій (абзац четвертий пункту 4 глави 1 розділу ІІ Положення № 441).
ЦВЛК є органом медичного забезпечення Держприкордонслужби, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки та штампи. Структура та штат ЦВЛК затверджуються наказом Адміністрації Держприкордонслужби в установленому законодавством порядку (пункт 1 глави 2 розділу ІІ Положення № 441).
ЦВЛК є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Держприкордонслужбі і здійснює методичне керівництво діяльністю ВЛК, ЛЛК органів Держприкордонслужби з питань проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення (пункт 2 глави 2 розділу ІІ Положення № 441).
Згідно з пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК має право, зокрема:
- приймати постанови згідно з цим Положенням, розглядати, переглядати скасовувати, затверджувати, контролювати постанови ВЛК, ЛЛК, переглядати власні постанови; 
- оглядати осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; перевіряти роботу ВЛК, ЛЛК з питань організації та проведення ними медичного огляду; 
- запитувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок; за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби залучати лікарів закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, представників органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду;
- ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їх сімей, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Держприкордонслужби; 
- розглядати документи ВЛК, ЛЛК, які складені за результатами проведених у разі направлення медичних оглядів військовослужбовців Держприкордонслужби в закладах охорони здоров`я інших військових формувань, та виносити власну постанову; 
- у разі незатвердження постанови ВЛК скасовувати її та протягом п`яти робочих днів з дати її скасування виносити власну постанову із зазначеного питання; у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання ВЛК, ЛЛК при проведенні медичного огляду вимог цього Положення скасовувати постанову та направляти свідоцтво про хворобу на доопрацювання з викладенням причин, через які постанову ВЛК, ЛЛК скасовано;
- надавати роз`яснення щодо формулювань постанов ВЛК, ЛЛК. 
ЦВЛК перевіряє відповідність прийнятих ВЛК, ЛЛК постанов вимогам цього Положення на підставі звернень, до яких додаються оригінали медичних документів або належним чином завірені їх копії. Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (пункти 11, 12 глави 2 розділу ІІ Положення № 441).
З метою проведення медичного огляду в Держприкордонслужбі утворюються: постійно діючі ВЛК, ЛЛК; тимчасово діючі ВЛК - для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, кандидатів на військову службу за контрактом (пункт 1 глави 3 розділу ІІ Положення № 441).
Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу ІІ Положення № 441 до постійно діючих ВЛК відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються: 
- госпітальна ВЛК - у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби. За клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК; 
- гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються, зокрема:
- проведення медичного огляду, контрольного та повторного медичних оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
- ведення книги протоколів засідань ВЛК, ЛЛК (додаток 4) та здавання її в архів;
- контроль за повнотою та якістю проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення медичного огляду.
- Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:
- приймати постанови відповідно до цього Положення;
- за погодженням з керівниками органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів ВЛК медичних фахівців інших закладів охорони здоров`я (за згодою).
За змістом пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Положення № 441 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням постанови. 
Під придатністю до військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати службові обов`язки з конкретної військової спеціальності, у мирний час та під час дії особливого періоду. 
При встановленні діагнозу враховуються актуальні результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами медичного огляду, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматися рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Лікарі під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в електронній системі охорони здоров`я, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця Держприкордонслужби, та з іншими медичними документами, які надає військовослужбовець Держприкордонслужби, а також вносять відповідні медичні записи до електронної системи охорони здоров`я, у порядку, визначеному законодавством.
Медичний огляд проводиться з метою визначення придатності, зокрема військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби.
Відповідно до пунктів 1, 2 глави 12 розділу ІІІ Положення № 441 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.
Відповідно до підпункту 5 пункту 4 глави 12 Положення № 441 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) приймаються в таких формулюваннях, зокрема «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії та флоту в роки Другої світової війни та участі в бойових діях, розмінуванні боєприпасів часів Другої світової війни, а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера, судна забезпечення), екіпажу літака (вертольота), або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Відповідно до абзаців другого, третього пункту 3 глави 13 розділу ІІІ Положення № 441 свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із постановою ВЛК, які підлягають затвердженню (контролю) ЦВЛК, та з доданими до них медичною картою стаціонарного хворого, результатами досліджень, паспортом здоров`я військовослужбовця, іншими документами, на підставі яких винесено рішення, надсилаються на затвердження (контроль) ЦВЛК не пізніше 5-денного строку після медичного огляду.
Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК, ЛЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх одержання надсилаються начальнику органу Держприкордонслужби за місцем служби військовослужбовця, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, чи видаються уповноваженим представникам органів Держприкордонслужби.
За приписами пунктів 5, 6 глави 13 розділу ІІІ Положення № 441 свідоцтво про хворобу під час дії воєнного стану складається: на всіх військовослужбовців Держприкордонслужби, визнаних непридатними до військової служби; на всіх військовослужбовців Держприкордонслужби, визнаних непридатними до військової служби з повторним оглядом через 6-12 місяців; у всіх інших випадках під час дії воєнного стану постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК, ЛЛК.
Під час дії воєнного стану довідка ВЛК на контроль у ЦВЛК не надсилається.
Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню в ЦВЛК у мирний час та під час дії воєнного стану.
Як уже зазначалось позивач не погоджується із спірною у ці справі постановою в частині формулювання причинного зв`язку захворювання як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, а не пов`язане із захистом Батьківщини з причини того, що госпітальна військово-лікарська комісія під час прийняття спірної постанови не взяла до уваги окремі медичні документи позивача, належно не дослідила їх.
За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган під час ухвалення рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, суд не може оцінювати спірну постанову ВЛК щодо формулювання причинного зв`язку захворювання позивача, оскільки вирішення такого питання імперативно віднесено Положенням № 441 до компетенції ВЛК, ЦВЛК під час проведення медичного огляду військовослужбовця.
Водночас, за висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 11 квітня 2025 року у справі № 480/278/23, невтручання в оцінку підстав прийняття висновку відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювання зі смертю військовослужбовця на підставі медичних документів, для проведення якої потрібні спеціальні знання в медичній сфері, що виходить за межі необхідного дослідження щодо застосування норм матеріального права, не позбавляє суд обов`язку перевіряти дотримання процедури прийняття відповідного висновку ВЛК.
Відповідно до підпункту 5 пункту 4 глави 12 Положення № 441 постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Отже, ключовим у питанні згаданого вище формулювання постанови ВЛК є наявність у військовослужбовця Держприкордонслужби медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють: 1) віднести або 2) підтверджують початок захворювання у такого військовослужбовця у період участі в бойових діях.
За змістом приписів пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Положення № 441 лікарі під час проведення медичного огляду ознайомлюються, зокрема з іншими медичними документами, які надає військовослужбовець Держприкордонслужби.
Суд встановив, а сторони не заперечують тієї обставини, що під час медичного огляду позивач надав ВЛК, серед іншої медичної документації, зокрема виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 30 липня 2024 року № 9991, в якій у розділі «Анамнез хвороби» зазначено, що «Зі слів хворого близько 3-х місяців тому на фоні фізичних навантажень в зоні бойових дій (носіння амуніції) з`явились болі в хребті з іррадіацією в праву ногу. Лікувався консервативно без ефекту. При проведенні МРТ поперекового відділу хребта виявлено спондилолістез L5, псевдопротрузію міжхребцевого диску L5-SІ. Звернувся у ВМКЦ ЗР, оглянутий нейрохірургом, госпіталізований у відділення спінальної нейрохірургії для хірургічного лікування».
Будь-які докази того, що вказаний медичний документ був урахований та оцінений госпітальною ВЛК під час медичного огляду позивача в матеріалах справи відсутні.
Покликання скаржників на те, що скарги на болі в хребті позивач заявляв ще у листопаді 2023 року, що вказано у виписці від 12 грудня 2023 року № 2967, на думку суду є безпідставними з огляду на те, що наявність попередніх медичних документів у військовослужбовця не позбавляє обов`язку ВЛК враховувати та оцінювати під час медичного огляду наступні медичні документи, які надає військовослужбовець.
За змістом підпункту 5 пункту 4 глави 12 Положення № 441 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання приймається в формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не лише якщо захворювання виникло, зокрема під час періодів безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, а й коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач, у період з 21 квітня 2024 року по 15 травня 2024 року, брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Харківської області Чугуївського району в н.п. Плетенівка, н.п. Гатище, н.п. Огірцеве, н.п. Вовчанськ.
З огляду на це надана позивачем під час медичного огляду виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 30 липня 2024 року № 9991, в якій зазначено, що близько трьох місяців тому на фоні фізичних навантажень в зоні бойових дій (носіння амуніції) у позивача з`явились болі в хребті з іррадіацією в праву ногу, мала важливе значення у контексті встановлення причинного зв`язку захворювання позивача та повинна була бути врахована й оцінена госпітальною ВЛК під час прийняття спірної постанови, чого як встановив суд вище безпідставно зроблено не було.
Також суд встановив, що до скарги від 21 жовтня 2024 року про скасування постанови госпітальної ВЛК від 13 вересня 2024 року № 1010 позивач, серед інших документів, надав ЦВЛК копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 13 вересня 2024 року № 2020, в якій у розділі «Анамнез» зазначено, зокрема, що «біль у хребті почав турбувати з травня 2024 р. після фізичного навантаження».
Відповідно до Положення № 441 ЦВЛК є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Держприкордонслужбі, у зв`язку з чим їй надані повноваження, зокрема розглядати, переглядати скасовувати, затверджувати, контролювати постанови ВЛК, оглядати осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; запитувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок; ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців Держприкордонслужби.
Тож саме з огляду на свій статус керівного органу у системі військово-лікарської експертизи в Держприкордонслужбі ЦВЛК й наділена широким спектром прав та повноважень, які вона повинна використовувати у своїй діяльності максимально повно та ефективно.
Разом з тим, як з`ясовано зі змісту листа-відповіді ЦВЛК від 08 листопада 2024 року № 13.1/986 копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 13 вересня 2024 року № 2020 ЦВЛК не врахувала, жодної оцінки цьому медичному документу не надала, тобто, на переконання суду, не повною мірою використала надані їй Положенням № 441 повноваження як керівному органу у системі військово-лікарської експертизи в Держприкордонслужбі.
Фактично ж ЦВЛК покликалася лише на те, що наявне у позивача захворювання «остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта», згідно з медичною документацією, уже діагностувалося під час стаціонарного обстеження та лікування у листопаді 2023 року.
У аспекті цього суд повторює, що наявність попередніх медичних документів у військовослужбовця не позбавляє обов`язку військово-лікарських комісій враховувати та оцінювати наступні медичні документи, які надає військовослужбовець у процедурі військово-лікарської експертизи.
До того ж, після листопада 2023 року, а саме у період з 21 квітня 2024 року по 15 травня 2024 року позивач брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 13 вересня 2024 року № 2020, яка, однак, залишилася поза увагою та оцінкою ЦВЛК, сформована вже з урахуванням обставин участі позивача у зазначених заходах, що може мати значення для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання хребта позивача.
Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про те, що спірна постанова в частині формулювання причинного зв`язку захворювання позивача: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, прийнята відповідачем-1 (та затверджена відповідачем-2) без урахування вищенаведених обставин, які мали значення для її прийняття, така не відповідає приписам пункту 3 частини другої статті 2 КАС України, є необґрунтованою, тож підлягає скасуванню у цій частині як протиправна.
Згідно з пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК має право ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців Держприкордонслужби.
Тож з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також з урахуванням наданих ЦВЛК Положенням № 441 повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України призначити повторний огляд військово-лікарською комісією позивача на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання: відкритої редукції тіла 1.5 хребця, транспедикулярного металоспондилодезу на рівні 1.5-SІ хребців штангово-гвинтовою системою, інтерламінарної декомпресії, міжтілового корпородезу L5-SІ справа керамічним кейджем (PLIF) по причині обмеженого міжхребцевого остеохондрозу поперекового відділу хребта, ускладненого спонділолізним антелістезом L5 хребця з нестабільністю, протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5, псевдопротрузією міжхребцевого диску L5-SІ та компресією L5, SІ корінців справа, - у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, локального епідурального фіброзу після операції, наявності кейджу та транспедикулярної конструкції на рівні L5-SІ хребців як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає. 
Більше того, апеляційний суд зазначає, що в апеляційних скаргах аргументи є повторенням заперечень викладених відповідачами у відзивах на позовну заяву. Також апеляційний суд відхиляє доводи скаржників про те, що суд першої інстанції перевищив повноваження тим самим втрутившись в дискреційні повноваження відповідачів. За змістом оскарженого рішення зобов`язано одного з відповідачів провести повторний огляд позивача в встановленому законом порядку. Жодних формулювань, які підтверджували втручання у повноваження відповідачів у рішенні суду першої інстанції немає.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі №380/1749/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар