ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2041/26 Справа № 203/2371/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача    Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Дніпровська міська рада,
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подані апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Єдаменко С.В., 
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2023року ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» - Товариство подало в суд позов проти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і з урахуванням уточнень своїх позовних вимог, вимагало визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 192,1кв.м., житловою площею 70,07кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати рішення про реєстрацію права власності індексний номер 67431100 від 02 травня 2023року. 
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що 25 липня 2016року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_3 одержав в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 . 15 липня 2016року між Товариством та ОСОБА_3 було укладено Договір про спільну забудову земельної ділянки, згідно якого передбачалось спорудження житлового комплексу у складі малоповерхових житлових будинків (таунхаусів), фінансування будівництва яких мав здійснити позивач, та багатоповерхових будинків, будівництво яких мало бути здійснене за кошти ОСОБА_3 . Розподіл збудованого нерухомого майна здійснювався відповідно до фінансування будівництва. Сертифікатом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 18 грудня 2017року було засвідчено відповідність закінчених будівництвом секцій №№ НОМЕР_1 – НОМЕР_2 багатоквартирних житлових будинків на вказаному будівельному майданчику та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності. 
Позивач вказував, що рішенням виконкому Дніпровської міської ради від 08 серпня 2018року було присвоєно адресу новозбудованим будинкам та 28 квітня 2023року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Дніпра з метою реєстрації свого права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , побудований згідно вказаного вище договору, проте одержав рішення про відмову у державній реєстрації, оскільки право власності на це майно вже зареєстроване за ОСОБА_1 (запис про право власності № 42499763). Підставою для реєстрації прав на нерухоме майно за відповідачем став висновок ФОП ОСОБА_4 щодо можливості поділу об`єкту нерухомого майна, технічний паспорт та рішення виконкому Дніпровської міської ради.
Заявник наполягав на тому, що відповідач ОСОБА_1 не брав участі в будівництві спірного нерухомого майна чи фінансуванні його спорудження, а цей об`єкт нерухомого майна створений за кошти позивача та на підставі договору позивача з користувачем земельної ділянки отриманої під забудову. 
Зазначав, що відповідач ОСОБА_1 не міг набути право власності на спірне нерухоме майно, оскільки позивач не укладав з ним договір купівлі-продажу житлового будинку або об`єкту незавершеного будівництва. Відповідно, відповідач ОСОБА_1 не мав жодного права реєструвати право власності на спірний будинок за собою, а потім здійснювати його реалізацію відповідачці ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року позов Товариства задоволено. 
Визнано право власності ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 192,1кв.м., житловою площею 70,7кв.м.
Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно – приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Маєвської М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 травня 2023року індексний номер 67431100, на підставі якого внесені відомості щодо речового права №50126150.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що спірний житловий будинок зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності, а замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються саме позивачу. Та висновки суду обґрунтовувались тим, що саме позивачем здійснено фінансування будівництва зазначеного будинку через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро».
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
07 листопада 2025року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_5 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року.
В апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що доказів наявності у позивача будь-яких прав на спірний об`єкт нерухомості суду не надано, а тому і відсутнє порушене право позивача.
Вказувала, що надані позивачем документи не підтверджують фінансування ним будівництва, також не свідчать про виконання саме позивачем, або за його замовленням будівельних робіт. 
Зазначала, що позивач фактично не вводив в експлуатацію житлові будинки, таунхауси розташовані на земельній ділянці 1210100000:06:033:0128.
Наголошувала, що судом проігноровані докази сплати за Договором про спільну забудову, які містять суму оплати та ідентифікацію об`єкту за який здійснені платежі, які свідчить про фінансування будівництва саме ОСОБА_1 .
Інша вимога апеляційної скарги зводилась до того, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, договір купівлі-продажу був укладений через значний проміжок часу після первинної державної реєстрації, сторони договору не є пов`язаними особами, а позивач тривалий час після завершення будівництва не вчиняв будь-яких дій щодо узаконення за ним належного, з його точки зору, майна.
Також 12 листопада 2025року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_6 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року.
В апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Окрім доводів, що збігаються з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 також зазначав, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в залученні додаткових доказів у справі, а також залученні до справи третіх осіб, допиті свідків та допущено інші процесуальні порушення. 
Вказував, що відповідно до розписок та інших документів, саме ОСОБА_1 здійснював фінансування за Договором про спільну забудову, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Наголошував, що позивачем з-поміж іншого пропущений строк позовної давності.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзивах на апеляційні скарги позивач та третя особа ОСОБА_3 заперечили проти апеляційних скарг, заявляли, що обставини якими скаржники обґрунтовували свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2025року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2025року справу призначено до судового розгляду на 27 січня 2026року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
12 лютого 2016року між позивачем (замовник) та ТОВ «Бізнеспром» (виконавець) укладено договір на виконання робочого проекту, згідно якого виконавець має виконувати функції генерального проектувальника з реконструкції громадської будівлі під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 /том ІІ а.с.183 – 186/.
20 березня 2016року згідно наказів № 7 – № 9 Товариства було затверджено проектну документацію щодо реконструкції громадської будівлі під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 /том ІІ а.с.196 – 198/.
17 червня 2016року Дніпровською міською радою прийняте рішення № 70/10 «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_2 ) в оренду гр. ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості)» згідно якої ОСОБА_3 передано в оренду земельну ділянку площею 0,8738га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 /том І а.с.239 на зв. – 240/.
01 липня 2016року між позивачем (замовник) та ПП «Експресс-Буд» (підрядник) було укладено договір підряду № 1/-7-С, згідно умов якого замовник замовляє, а підрядник виконує відповідно до умов даного договору роботи зі знесення будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 / том ІІ а.с.200 – 205/.
25 липня 2016року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,8738га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128, категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 1037 /том І а.с.14 – 21/.
Договір оренди землі від 25 липня 2016року зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 липня 2016року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 15610099 /том І а.с.136/. Згідно п. 8 договору оренди землі від 25 липня 2016року визначений сторонами строк оренди складає три роки /том І а.с.15/.
Відповідно до акту приймання – передачі земельної ділянки кадастровий №1210100000:06:033:0128 від 25 липня 2016року ділянку було фактично передано в користування орендарю /том І а.с.22/.
15 липня 2016року між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та ОСОБА_3 було укладено договір про спільну забудову земельної ділянки, відповідно до п. 2.1. якого предметом цього договору є здійснення будівництва об`єкту за рахунок його фінансування сторонами, із метою отримання у власність об`єкта будівництва у тих обсягах, що визначені у даному договорі /том І а.с.23 – 28/.
Згідно п.1.1. Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016року об`єкт будівництва – житловий комплекс у складі малоповерхових житлових будинків (таунхаусів) та багатоповерхових житлових будинків, який планується збудувати у місті Дніпрі за адресою: вул. Сергія Подолинського, 31 та АДРЕСА_2 відповідно до розробленої та затвердженої у встановленому законодавством порядку проектно-кошторисної документації на земельних ділянках /том І а.с.23/.
Згідно п. 1.2. Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016року земельні ділянки – 1) земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), загальною площею 0,8738га, що має кадастровий №1210100000:06:033:0128 та знаходиться у сторони 2 ( ОСОБА_3 ) на праві оренди відповідно до Договору оренди землі від 25 липня 2017року, укладеного на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 70/10 від 17 червня 2016року; 2) земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею 3,2289га, що має кадастровий №1210100000:06:033:0133 та знаходиться у сторони 2 ( ОСОБА_3 ) на праві оренди відповідно до договору оренди землі від 07 липня 2016року, укладеного на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 51/8 від 18 травня 2016року /том І а.с.23/.
Відповідно до п. 3.1. Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016року сторони домовились, що розподіл результатів будівництва здійснюється в порядку та на умовах, визначених сторонами в додатку №1: протокол розподілу результатів будівництва, який є невід`ємною частиною цього договору /том І а.с.24/.
Згідно протоколу розподілу результатів будівництва від 15 липня 2016року до Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016року сторони погодили наступний розподіл: ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» – малоповерхові житлові будинки (таунхауси), ОСОБА_3 – секції багатоповерхових будинків житлового комплексу /том І а.с.29/.
18 жовтня 2016року між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний Кооператив «Комфорт Сіті Дніпро» було укладено договір № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі /том І а.с.173 – 176/.
Відповідно до п. 1.1. договору кооператив зобов`язується за дорученням забудовника (позивач) за винагороду вчинити від свого імені за рахунок забудовника укладання та контроль виконання договору з генеральним підрядником для здійснення будівництва житлових будинків (таунхауси), які знаходитимуться за адресою: АДРЕСА_1 з наступними базовими характеристиками: проектні номери об`єктів – А101, А102, орієнтовна загальна площа (з урахуванням вбудованого гаражу): А101 – 175,5кв.м., А102 – 175,5кв.м., також визначені технічні характеристики котеджів /том І а.с.173/.
Згідно додатку № 1 до договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016року сукупна максимальна вартість договору з генеральним підрядником для здійснення будівництва не може перевищувати 1 000 000,00грн, у вказану суму мають бути включені витрати на закупівлю будівельних матеріалів та витрати на оплату послуг генерального підрядника /том І а.с.177/.
Згідно додатку № 2 до договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016року на момент укладання цього договору розмір внесків (вступного, пайового) становить 1 005 000, 00грн. Внески сплачуються за наступним графіком: вступний внесок в сумі 5 000,00грн та пай в сумі 1 000 000,00 грн – в строк не пізніше 30 липня 2018року /том І а.с.177/.
29 грудня 2016року між ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діяв Антонюк А.В., та ОСОБА_1 , було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,0251га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 2107 / том ІІ а.с.9 – 21/.
Договір суборенди землі від 29 грудня 2016року за реєстром № 2107 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 18401246 /том І а.с.147-148/.
Згідно п. 7 договору суборенди землі від 29 грудня 2016року за реєстром № 2107 сторонами погоджено строк оренди до 25 липня 2019року / том ІІ а.с.19 на зв./.
29 грудня 2016року між ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,0276га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 2108 /том І а.с.234 – 236/.
Договір суборенди землі від 29 грудня 2016року за реєстром № 2108 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 18402829 /том І а.с.240 на зв. – 241/.
Згідно п. 7 договору суборенди землі від 29 грудня 2016року за реєстром № 2108 сторонами погоджено строк оренди до 25 липня 2019року /том І а.с.234 на зв./.
20 березня 2017року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» укладено договір про спільну діяльність з забудови земельної ділянки / том ІІ а.с.16 – 17/.
Відповідно до п.1.1. цього договору об`єкт будівництва – житловий будинок (таунхаус), загальною орієнтовною площею 350кв.м. (проектний № А-101/А-102), який планується збудувати відповідно до розробленої та затвердженої у встановленому законодавством порядку проектно-кошторисної документації на земельній ділянці том ІІ а.с.16/.
Згідно п.1.2. договору від 20 березня 2017року земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), загальною площею 0,8738га, що має кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості) / том ІІ а.с.16/.
Згідно п.2.1. договору від 20 березня 2017року предметом даного договору є організація та здійснення будівництва об`єкту за рахунок його фінансування сторонами, із метою отримання у власність об`єкта будівництва у тих обсягах, що визначені у даному договорі / том ІІ а.с.16/.
Згідно п.3.2. договору від 20 березня 2017року сторони домовились про наступні істотні умов фінансової участі – сторона 1 ( ОСОБА_3 ) – 10% об`єкту будівництва, сторона 2 ( ОСОБА_1 ) – 80% об`єкту будівництва, сторона 3 (позивач) – 10% об`єкта будівництва / том ІІ а.с.16/.
Згідно п.п. 4.2.2. п.4.2. договору від 20 березня 2017року сторона 2 ( ОСОБА_1 ) зобов`язана своєчасно та в повному обсязі здійснити фінансування будівництва згідно п. 3.2. цього договору / том ІІ а.с.16 на зв./.
Відповідачем також була надана Додаткова угода від 01 грудня 2017року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017року, згідно якої зазначено, що у зв`язку із фінансуванням будівництва виключно стороною 2 ( ОСОБА_1 ) розподіл результатів будівництва здійснюється наступним чином: сторона 1 ( ОСОБА_3 ) – 0% об`єкту будівництва, сторона 2 ( ОСОБА_1 ) – 100% об`єкту будівництва, сторона 3 (позивач) – 0% об`єкта будівництва.
Згідно висновку судової експертизи від 10 квітня 2025року № 111-25 підпис в Додатковій угоді від 01 грудня 2017року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017року від імені керівника ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» Демченка О.П. виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою /том ІV а.с.166/.
09 листопада 2017року згідно наказу № 1/-8-11 Товариства було затверджено проектну документацію (з коригуваннями) будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_3 / том ІІ а.с.199/.
07 грудня 2017року було затверджено акт готовності об`єкту до експлуатації щодо житлового комплексу по АДРЕСА_4 : секції 10, 11, АДРЕСА_5 та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності з присадибними ділянками» клас наслідків (відповідальності) СС2, 49054, м. Дніпро, вул. С. Подолинського, 31, АДРЕСА_2 / том ІІ а.с.176 – 182/.
Відповідно до Сертифікату серії ДП № 162173520978, виданого 18 грудня 2017року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 07 грудня 2017року, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкту «Будівництво житлового комплексу по АДРЕСА_4 : секції 10, 11, АДРЕСА_5 та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності з присадибними ділянками» клас наслідків (відповідальності) СС2, АДРЕСА_6 , загальна площа – 20 463,0кв.м., загальна площа будинків та квартир – 10 123,0кв.м., площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень – 3 074,9к.м., площа паркінгу – 2361,0кв.м., площа приміщень інженерно-технічного призначення – 240кв.м.» /том І а.с.30/.
Згідно вказаного сертифікату замовником об`єкта вказані ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та ОСОБА_3 , генеральним проектувальником – ФОП ОСОБА_9 , генеральним підрядником – ПП «Експресс-Буд» /том І а.с.30/.
Позивачем згідно платіжних доручень від 27 жовтня 2017року № 262, 07 листопада 2017року № 271, 10 листопада 2017року № 280, 22 грудня 2017року № 300 та 22 березня 2018року № 360 перераховано ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» за договором від 18 жовтня 2016року грошові кошти на загальну суму 1 005 000,00грн /том І а.с.184 – 188/.
07 грудня 2017року Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний Кооператив «Комфорт Сіті Дніпро» було складено звіт до договору № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі, згідно якого ним було укладено договір генерального підряду з ПП «Експресс-Буд» та здійснено контроль за виконанням генпідряднику договірних зобов`язань. Розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за ці послуги становить 1 000 000,00 грн. /том І а.с.180/.
Вказаний звіт узгоджується з відомостями Сертифікату серії ДП № 162173520978 щодо юридичної особи – генерального підрядника.
22 грудня 2017року між позивачем та ОСОБА_3 складено Акт розподілу результатів по Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016року, в якому визначено розподіл новозбудованого майна між сторонами договору /том І а.с.181 – 183/.
Згідно цього Акту пусковий комплекс № 1 секції 10-12 багатоповерхового будинку передаються Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро», два двоповерхових житлових будинка підвищеної комфортності –ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» (згідно договору № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі від 18 жовтня 2016року), решта двоповерхових житлових будинків підвищеної комфортності – фізичним особам згідно відповідних договорів /том І а.с.181 – 183/.
08 лютого 2018року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення № 103 «Про продовження вулиці Барвінківської та упорядкування адресації житлових будинків (Центральний район)», яким продовжено вказану вулицю та присвоєно адреси новозбудованим будинкам, зокрема будинку 31 /том І а.с.31/.
05 березня 2018року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно – Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Денисенко А.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 39989759 згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 391,1кв.м., житловою площею 144,4кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 1500594212101) на земельній ділянці з кадастровим № 1210100000:06:033:0128 на підставі договору про спільну діяльність від 20 березня 2017року / том ІІ а.с.72 – 127/.
17 травня 2021року ФОП ОСОБА_4 , який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури серії АЕ № 004476 за професією «експерт» категорії «інженер з інвентаризації нерухомого майна» склав висновок № 170521/1 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна – житлового будинок А-2 (загальною площею 3841кв.м., житловою площею 144,4кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 на два об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192,1кв.м. житловою площею 70,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192кв.м. житловою площею 73,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 /том І а.с.223, том ІІ а.с.28/.
15 червня 2021року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно – приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 58745061 згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192кв.м., житловою площею 73,7кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 2385297612101) на земельній ділянці з кадастровим № 1210100000:06:033:0128 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 17 травня 2021року та рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради прийнято рішення від 08 лютого 2018року № 104 / том ІІ а.с.27/.
Відповідач ОСОБА_1 використовував спірний житловий будинок для проживання членів своєї родини, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Здійснював оплату за надані послуги з обслуговування будинку, що підтверджується копіями платіжних інструкцій / том ІV а.с.182 на зв. – 205/.
02 травня 2023року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , він імені та в інтересах якої за довіреністю діяв ОСОБА_10 , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською М.В., за реєстром № 252 /том І а.с.249/.
Відповідно до цього договору ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 / том ІІ а.с.249/.
Відповідно до п. 2 договору від 02 травня 2023року зазначений опис об`єкта: літ. А2 – житловий будинок, загальна площа 174,0кв.м., житлова площа 88,3кв.м., балкон, тераса. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0251га кадастровий №1210100000:06:033:0128, що знаходиться у фактичному користуванні, договір суборенди частини землі, посвідчений 29 грудня 2016року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстровим № 2107 /том І а.с.249/.
Згідно п. 5. договору купівлі-продажу від 02 травня 2023року продаж майна за домовленістю між продавцем та покупцем вчиняється за 424 017,00грн, які отримані продавцем особисто від покупця до моменту підписання договору сторонами /том І а.с.249/.
Згідно п. 4. договору купівлі-продажу від 02 травня 2023року ринкова вартість будинку становить 424 017,00грн відповідно до звіту про оцінку майна № 28UA-230425-002, виконаного 25 квітня 2023року ТОВ «Нерухомість Дельта» /том І а.с.249/.
Згідно п. 3 договору купівлі-продажу від 02 травня 2023року житловий будинок належить продавцю на праві приватної власності на підставі: рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 104 від 08 лютого 2018року, висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 № 170521/1 від 17 травня 2021року /том І а.с.249/.
Згідно п. 12 договору купівлі-продажу від 02 травня 2023року сторони домовились, що у разі визнання цього договору недійсним або у разі припинення дії цього договору з вини продавця, наслідком чого покупець буде позбавлений або будь-яким чином обмежений у праві власності на житловий будинок, продавець повертає покупцю сплачену покупцем грошову суму за купівлю житлового будинку у розмірі 424 017,00грн та сплачує збитки у розмірі 14 655 983,00грн, але в будь-якому разі продавець сплачує покупцю загальну грошову суму у розмірі не менше ніж 400 000 доларів США за офіційним курсом гривні щодо долару США на день сплати даної суми /том І а.с.249 на зв./.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 травня 2023року № 332708272 встановлено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 травня 2023року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською М.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 67431100 /том І а.с.118/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційних скарг та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи позов в частині визнання права власності, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що спірний житловий будинок зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності, а замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються позивачу та саме позивачем здійснено фінансування будівництва зазначеного будинку через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро». 
Суд виснував, що слід також задовольнити похідну позовну вимогу та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно щодо спірного будинку.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, хто здійснював фінансування будівництва спірного нерухомого майна та відповідно і набув підстави для визнання права власності на нього.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу /частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України/.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду /постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)/.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту /постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019року в справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)/.
Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування /пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)/.
У статті 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном /стаття 317 ЦК України/.
Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки /стаття 190 цього Кодексу/.
До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Як встановлено судом у даній справі, спірне нерухоме майно – житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності. 
Замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються саме позивачу, в тому числі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивачем надані докази здійснення фінансування будівництва зазначеного котеджу через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро». 
Тож суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності свідчать про виникнення у позивача права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна – спірний житловий будинок.
У відповідача ОСОБА_1 не було правових підстав для виникнення права власності на спірне майно та не є такою підставою і факт використання ним цього нерухомого майна.
Скаржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначав, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в залученні додаткових доказів у справі, залученні до справи третіх осіб, допиті свідків та допущено решту процесуальних порушень, проте не наводить аргументів чому суд першої інстанції мав задовольнити вказані клопотання, обмежуючись лише незгодою з такими рішеннями суду. Натомість суд першої інстанції в своїх ухвалах посилався на відповідні норми ЦПК України. 
Звертаючись до суду з апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначали, що суд першої інстанції не звернув уваги на докази сплати за Договором про спільну забудову, які містять суму оплати та ідентифікацію об`єкту за який здійснюються платежі, що свідчить про факт фінансування будівництва саме ОСОБА_1 . 
Проте такі посилання скаржників не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки позивач надав суду відповідні договори щодо будівництва, однак не надав належні докази його оплати. Натомість відповідачі надали суду копії розписок, які на їх думку, підтверджують належне фінансування будівництва з боку ОСОБА_1 .
Та суд першої інстанції вказані докази не залучив з підстав порушення вимог процесуального закону.
Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне проаналізувати такі документи та зазначити, що з наданих відповідачами доказів не вбачається, що кошти за відповідними розписками чи то інше майно відповідачів були спрямовані саме на виконання договору про спільне будівництво спірного будинку. 
Так, скаржником було подано до суду клопотання про долучення доказів копії Акту приймання – передачі грошових коштів від 27 жовтня 2017року, щодо передачі грошових коштів в сумі 1 212 750 гривень, що за узгодженим сторонами курсом продажу долара США є еквівалентом 45 000 доларів США, в якості остаточного розрахунку за таунхаус.
Вказаний Акт прийому-передачі грошових коштів не має відношення до правовідносин щодо спірного нерухомого майна з огляду на те, що даним актом підтверджується передання ОСОБА_11 грошових коштів, а не учасником договору ОСОБА_1 .
Відповідно до змісту розписки від 06 липня 2016року ОСОБА_12 , яка діє від імені фізичної особи ОСОБА_3 , на підставі довіреності від 18 травня 2016року, отримала від (заштрихована частина тексту, яку неможливо ідентифікувати) ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 100 000,00 доларів США в рахунок часткової сплати за попереднім договором купівлі-продажу від (відсутня дата) за таунхаус площею 350 м2 за ціною 850 доларів США за м2.
Як вбачається зі змісту зазначеної розписки представник ОСОБА_3 отримала від невідомої особи та ОСОБА_14 , яка не є стороною у будь-яких правовідносинах між сторонами даної справи, грошові кошти за об`єкт нерухомого майна, який неможливо ідентифікувати.
Тож оскільки розписка від 06 липня 2016року не дає можливості ідентифікувати осіб, які здійснювали сплату коштів, неможливо ідентифікувати за який об`єкт нерухомого майна здійснювалась оплата, то вказаний документ не є належним та допустимим доказом в межах даної справи.
Крім того, відповідно до змісту розписки від 28 травня 2019року ОСОБА_15 отримав від ОСОБА_1 суму 95 493 долара США в рахунок боргу за дім НОМЕР_4 ОСОБА_16 .
Як вбачається зі змісту зазначеної розписки ОСОБА_15 , який не є стороною у будь-яких правовідносинах між сторонами даної справи, отримав від невідомої особи та ОСОБА_1 грошові кошти за об`єкт нерухомого майна, який неможливо ідентифікувати в зв`язку відсутністю інформації про адресу нерухомого майна.
Тож оскільки розписка від 28 травня 2019року не дає можливості ідентифікувати за який об`єкт нерухомого майна здійснювалась оплата, а також яким чином вказані у ній особи стосуються предмету позову у даній справі, то вказаний документ не є належним та допустимим доказом в межах даної справи.
Надана відповідачами Інформаційна довідка з реєстру права власності, щодо об`єкта нерухомого майна: квартира загальною площею 69,7кв.м., за адресою АДРЕСА_7 також не має правового значення у даній справі, оскільки така квартира не є предметом розгляду в межах цієї справи, вказаний об`єкт нерухомого майна не має жодного відношення до спірних правовідносин, а посилання ОСОБА_1 на те, що вказаний об`єкт нерухомого майна передавався третій особі в якості часткової сплати фінансування будівництва не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний /постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19/. 
Тож надані відповідачами докази на противагу іншим доказам у справі, зокрема платіжним дорученням про перерахування позивачем на користь ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» за договором від 18 жовтня 2016року грошових коштів на загальну суму 1005000,00грн, не можуть бути прийняті до уваги з вищенаведених підстав та на переконання апеляційного суду висновок суду першої інстанції про існування стверджуваної обставини, а саме, що фінансування будівництва спірного будинку здійснювалось позивачем, з урахуванням поданих доказів, видається вірогіднішим, ніж протилежний. 
Твердження апеляційних скарг про те, що надані позивачем документи не підтверджують фінансування ним будівництва, а також не свідчать про виконання саме позивачем, або за його замовленням будівельних робіт спростовуються вищенаведеними обставинами справи. 
Посилання апеляційних скарг на те, що доказів наявності у позивача будь-яких прав на спірний об`єкт нерухомості суду не надано, а тому і відсутнє порушене право позивача є безпідставними та спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів щодо планування, здійснення та фінансування будівництва саме позивачем.
Доводи апеляційних скарг про те, що позивач фактично не вводив в експлуатацію житлові будинки, таунхауси розташовані на земельній ділянці 1210100000:06:033:0128, а наданий позивачем сертифікат не має відношення до прийняття в експлуатацію спірного будинку і відноситься до іншої земельної ділянки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в самому сертифікаті зазначено, що він стосується житлового комплексу, розташованого як по АДРЕСА_8 , так і по АДРЕСА_2 та складається, зокрема, з 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності. При цьому, посилання на кадастровий номер конкретної земельної ділянки даний сертифікат не містить.
Щодо посилання апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, договір купівлі-продажу був укладений через значний проміжок часу після первинної державної реєстрації, сторони договору не є пов`язаними особами, а позивач тривалий час після завершення будівництва не вчиняв будь-яких дій щодо узаконення за ним належних, з його точки зору, йому приміщень, слід зазначити наступне.
Недоторканність набутого добросовісним набувачем права власності за рахунок позбавлення законного власника, який не допускав недобросовісного користування своїми правами та не виражав волевиявлення на передачу майна суперечить завданню цивільного судочинства.
Принцип мирного володіння майном, закріплений у статті 1 Першого протоколу до Конвенції, стосується не лише кінцевого добросовісного набувача майна, а й первинного законного володільця, який маючи у власності певне майно, розраховує, що його право на мирне володіння майном буде захищене належним правовим регулюванням.
У разі коли нерухоме майно вибуває з володіння особи, якій воно належить, на підставі неукладеного правочину, така особа залишається дійсним власником цього майна, оскільки вона не бажала втрачати правовий зв`язок з належним їй майном.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо наявності у відповідачки ОСОБА_2 статусу «добросовісного набувача» слід виходити з того, що підтвердження добросовісності покладається на набувача, який має довести, що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.
Суд також врахував, що згідно п. 12 договору купівлі-продажу від 02 травня 2023року сторони домовились, що у разі визнання цього договору недійсним або у разі припинення дії цього договору з вини продавця, наслідком чого покупець буде позбавлений або будь-яким чином обмежений у праві власності на житловий будинок, продавець повертає покупцю сплачену покупцем грошову суму за купівлю житлового будинку у розмірі 424 017,00грн та сплачує збитки у розмірі 14 655 983,00грн, але в будь-якому разі продавець сплачує покупцю загальну грошову суму у розмірі не менше ніж 400 000 доларів США за офіційним курсом гривні щодо долару США на день сплати даної суми.
Вказані положення договору купівлі-продажу свідчать про наявність у відповідачки ОСОБА_2 ефективного способу захисту її прав та законних інтересів на випадок втрати придбаного будинку – договірна можливість одержати грошову компенсацію.
Доводи апеляційних скарг про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, є безпідставними, оскільки відчуження спірного нерухомого майна за договором купівлі-продажу між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось в день подання позивачем позовної заяви, а інших підстав для застосування спливу строку позовної давності у даній справі, відповідачами не зазначено. 
Крім того з 02 квітня 2020року до 30 червня 2023року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), а з 17 березня 2022року до 29 січня 2024року був зупинений на підставі доданого п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, на період дії воєнного стану.
Тож суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірний житловий будинок зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності, а замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються позивачу та саме позивачем здійснено фінансування будівництва зазначеного будинку через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро». 
Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутись до продавця, у якого вона придбала спірне майно із вимогами передбаченими статтею 661 ЦК України /подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2023року у справі №569/9312/19/.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом /частина перша статті 81 ЦПК України/.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) /частини перша-третя статті 89 ЦПК України/.
Отже, встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Решта доводів апеляційних скарг не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом. 
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявниками апеляційних скарг не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вони не змогли повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідачі надали пояснення та докази щодо обставин, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень.
Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційні скарги  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 січня 2026року.

Судді: