П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/12286/24 
Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач: Капустинський М.М. 
12 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агротехінвест» на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Агротехінвест" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 року у справі №240/12286/24 позов Фермерського господарства "Агротехінвест" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено та:
- визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Житомирській області № 10718603/43626976 від 14 березня 2024 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 3 від 19 грудня 2023 року, складеної Фермерським господарством "Агротехінвест";
- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Фермерським господарством "Агротехінвест" податкову накладну № 3 від 19 грудня 2023 року датою її подання.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 року вказане рішення залишено без змін.
На виконання судового рішення 31.10.2024 року видано виконавчий лист № 41578 2024 р.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства "Агротехінвест" про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі № 240/12286/24 в порядку статті 382 КАС України.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 у справі №240/12286/24. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ФГ “Агротехінвест” про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 10.09.2024 та зобов`язати Державну податкову службу України подати звіт про виконання рішення суду у визначений строк. 
Вказує, що суд безпідставно відмовив, не перевіривши факт невиконання судового рішення, який позивач обґрунтував відсутністю реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2023 в ЄРПН. 
Суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.1,3 ч.1 ст.311 КАС України.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, 10.09.2025 року до суду від Фермерського господарства "Агротехінвест" надійшла заява в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про встановлення контролю за виконанням судового рішення у цій справі та зобов`язання податкового органу подати звіт про виконання рішення.
Заява обґрунтована тим, що всупереч ст.129-1 Конституції України рішення суду відповідачем не виконується.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства "Агротехінвест" про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі № 240/12286/24 в порядку статті 382 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказав, що в ході дослідження матеріалів справи встановлено, що заявник до суду не надав доказів звернення виконавчих листів до виконання.
З огляду на відсутність доказів того, що заявник ініціював початок процедури примусового виконання рішення суду, підстави для встановлення судового контролю на день винесення цієї ухвали відсутні.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Приписами ч.ч.1-2 ст.382 КАС України, визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів зазначає, що, з метою забезпечення виконання судового рішення, ст.382 КАС України, передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз зазначених положень свідчить, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача, з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Колегія суддів наголошує на тому, що, дійсно, у даній категорії справ встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, однак, задля того, щоб відмовити в його встановленні, суд має перевірити належним чином доводи заявника, викладені в заяві та навести достатні підстави відмови в її задоволенні.
Як встановлено з матеріалів справи рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 року по справі №240/12286/24, залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 року належним чином не виконується. 
Відмовляючи у задоволенні поданої заяви суд першої інстанції вказав, що заявник до суду не надав доказів звернення виконавчих листів до виконання.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі є необґрунтованими, адже, за вказаних обставин, відмовою, нівелюється сама суть та завдання судового контролю, при тому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, заявник наводить певні доводи та аргументи, що вказують на не належне виконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.
На переконання колегії суддів, належної оцінки вищевказаним обставинам при винесенні оскаржуваної ухвали про відмову задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом першої інстанції надано не було.
За змістом ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції при розгляді заяви по суті, лише обмежився загальною оцінкою процесуального законодавства: вказавши на право суду у питанні встановлення судового контролю; констатацією факту, як неподання заявником доказів на підтвердження доведеності того, що за відсутності судового контролю рішення суду залишиться невиконаним, то, без більш ретельної перевірки такої заяви та надання належної їй правової оцінки, остання, не повинна б була бути визнаною як необґрунтованою та безпідставною.
Крім того, з набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо можливості встановлення судового контролю у даній справі не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
В силу п.2 ч.1 ст.315КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву Фермерського господарства «Агротехінвест» про встановлення судового контролю. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агротехінвест» задовольнити повністю.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року скасувати.
Заяви Фермерського господарства «Агротехінвест» від 10.09.2025 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.
Зобов`язати Державну податкову службу України подати у місячний строк, з дати отримання ухвали суду, до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 року у справі №240/1286/24. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.