Справа № 420/20625/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості з податку на додану вартість (б/к – 14060100) складає 74 721 грн. 59 коп. на бюджетний рахунок UA358999980313090029000015001, КБК 14060100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська область/14060100.
В обґрунтування позову зазначає, що станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ФОПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 74721,59 грн. а саме по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів. Заборгованість по вищевказаному податку виникла на підставі донарахування контролюючим органом штрафних санкцій за актом минулого року згідно податкового повідомлення-рішення №0003915307 від 24.09.2018 на загальну суму 74721,59 грн. В зв`язку з несплатою самостійно відповідачем податкового боргу, контролюючий орган направляв платнику рекомендованим листом податкову вимогу форми «ф» № 308-25 від 05.05.2014. Однак указані заходи не призвели до сплати відповідачем наявної у нього заборгованості, у зв`язку із чим позивач подав цей позов.
Ухвалу суду від 01.07.2025 було надіслано через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу відповідача із рекомендованим повідомленням про вручення, однак поштова кореспонденція разом з конвертом, вкладенням і рекомендованим повідомленням повернулась відправнику (суду) із довідкою Укрпошти із зазначенням причини повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Слід також зазначити, що частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до п.7 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
З огляду на викладене, судом здійснено всі, передбачені КАС України, заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Втім, у встановлений судом строку та на даний час, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, що в силу приписів КАС України не є перешкоду для розгляду справи..
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (позові), суд встановив наступні обставини.
Відповідач – фізична особа ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є платником податків, зокрема, був зареєстрований платником податку на додану вартість.
Згідно розрахунку податкового боргу станом на 02.06.2025 відповідача, довідки про суми податкового боргу станом на 02.06.2025, даних інтегрованих карток платника податку на додану вартість за період з 31.12.2018 по 31.12.2019, станом на 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 та 31.12.2024, відповідач має заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), в загальній сумі 74721,59 грн.
При цьому, заявлена до стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 74721,59 грн, виникла в результаті донарахування контролюючим органом штрафних санкцій за актом минулого року згідно податкового повідомлення-рішення №0003915307 від 24.09.2018 на загальну суму 74721,59 грн 
Також, в матеріалах справи наявна копія податкової вимоги форми «ф»№308-25 від 05.05.2014 з детальним розрахунком суми податкового боргу, якою відповідача повідомлялось про наявність у нього станом на 04.05.2014 податкового боргу у розмірі 95982,61 грн, яка була отримана відповідачем так само як і зазначене вище податкове повідомлення-рішення.
Оскільки вищезазначена сума боргу перед бюджетом відповідачем самостійно не сплачена, позивач вважаючи, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у загальній сумі 74721,59 грн., звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Як визначено пп. 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.36.1 ст.36, п.38.1 ст.38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пункт 38.1 статті 38 ПК України визначає, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У розумінні вимог ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 56.1 статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Як було встановлено судом, спірна сума заборгованості відповідача перед бюджетом по податку на додану вартість виникла в результаті донарахування контролюючим органом штрафних санкцій за актом минулого року 000189/15-32-53-07/2639422557 від 24.09.2018 згідно податкового повідомлення-рішення №0003915307 від 24.09.2018 на загальну суму 74721,59 грн. 
Вказані нарахування оскаржені відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не були, а про інше матеріали справи не свідчать. При цьому, в матеріалах справи наявні докази вручення/надіслання у відповідності до вимог податкового законодавства указаного вище податкового повідомлення-рішення, яке відповідач отримав 06.12.2018.
Отже, сума податкових зобов`язань, визначена за указаним вище рішенням контролюючого органу, - набула статусу податкового боргу.
Податковим органом у зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу з сплати податку на додану вартість було сформовано податкову вимогу форми «ф» від 05.05.2014 №308-25, яка була ним отримана особисто цього ж дня 05.05.2014.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
П.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктами 87.1, 87.11 ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.
Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. Виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
На момент розгляду справи в суді заборгованість зі сплати податку на додану вартість у розмірі 74721,59 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.
Судовий збір у відповідності до ч.2 ст. 139 КАС України не розподіляється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:
Позов Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.
Стягнути з фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості з податку на додану вартість (б/к – 14060100) у розмірі 74 721 грн. 59 коп. на бюджетний рахунок UA358999980313090029000015001, КБК 14060100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська область/14060100.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області, код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місця проживання: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044.
Відповідач: ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА