УХВАЛА
 
16 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 546/894/21
провадження № 61-14181ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області
від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду
від 08 жовтня 2025 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.                 12 листопада 2025 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.
 
2.                 14 листопада 2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ті самі судові рішення.
 
3.                 Верховний Суд ухвалами від 01 грудня 2025 року вищенаведені касаційні скарги залишив без руху та надав заявникам строк для усунення недоліків. Суд визнав наведені заявниками причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними та зазначив, що заявники має право подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші поважні причини для такого поновлення разом із належними та допустимими доказами на їх підтвердження. 
 
4.                 11 грудня 2025 року  ОСОБА_3 та 12 грудня 2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подали до Верховного Суду заяви про усунення недоліків, відповідно до яких, зокрема, просять поновити строк на касаційне оскарження. 
 
5.                 Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
6.                 Полтавським апеляційним судом складено повне судове рішення
08 жовтня 2025 року, тому останнім днем касаційного оскарження є 07 листопада 2025 року.
 
7.                 Касаційну скаргу заявник ОСОБА_4 подала 12 листопада 2025 року, ОСОБА_2 подала 14 листопада 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявники подали заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, в яких просять суд не застосовувати надмірний формалізм та забезпечити їм доступ до правосуддя. 
 
8.                 Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
 
9.                 Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
 
10.            Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
 
11.            Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
12.            Верховний Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
13.            Касаційний суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин заявникам на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою, а тому вбачає підстави для задоволення клопотань заявника про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
14.            Касаційні скарги оформлені відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
15.            Підставою касаційного оскарження заявники визначають пункти 1,4
частини другої статті 389 ЦПК України.
 
16.            Наведені в касаційних скаргах доводи містять підстави, передбачені
частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
17.            З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
 
18.            Касаційна скарга  ОСОБА_2 містить клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
 
19.            Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
20.            Оскільки  ОСОБА_2 , яка у цій справі подала зустрічний позов, звільнена від сплати судового збору в силу вимог закону, тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
 
21.            Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк
на касаційне оскарження рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанови Полтавського апеляційного суду
від 08 жовтня 2025 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.
 
Витребувати з Кобеляцького районного суду Полтавської області матеріали цивільної справи № 546/894/21.
 
Роз`яснити учасникам справиправо подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                     А. А. Калараш
 
Є. В. Петров
 
В. В. Пророк