Справа № 524/11542/25 
Провадження № 2/524/405/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в м Кременчуці в спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В
У серпні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що 07.01.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1375258 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». За умовами кредитного договору, ТОВ «Слон кредит» зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, визначені договором. Сума кредиту становила 25 000 грн, строк кредитування 360 днів: з 07.01.2024 по 07.01.2025Періодичність платежів зі сплати процентів встановлювалася як кожні 30 днів.ТОВ «Слон кредит» виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував. 24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» уклало договір факторингу № 24122024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги відповідача за кредитним договором. У зв`язку з тим, що відповідач продовжував ухилятися від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором на загальну суму 245281, 13 грн, з яких: 24999, 99 грн сума кредиту, 215281, 14 грн сума процентів за користування кредитом, 5000 грн заборгованість нарахована позивачем за 8 днів, а також стягнути 2 422,40 грн судового збору та 10 000грн витрат на правову допомогу. Також, просить в порядку статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si*s):100)-s, де І сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С*3:100:365*Дн., де С сума основного боргу;3 3%річних; 100-переведення відсотків; 365-кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що уразі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Ухвалою суду від 11.09.2025року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін.
Відповідач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку
Судом встановлено, що 07.01.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1375258 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний».
За умовами кредитного договору ТОВ «Слон кредит» зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, визначені договором.Сума кредиту 25 000 грн (п.1.3. Договору) , строк кредитування встановлено 360 днів: з 07.01.2024 по 07.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів встановлювалася як кожні 30 днів. (п.1.4 Договору)
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р550 07.01.2024 о 20:32:28 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором В736 07.01.2024 о 20:32:42 відповідачем підписано договір № 1375258 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит
Первісним кредитором ТОВ «Слон кредит» виконано взяті на себе зобов`язання, надано відповідачеві кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек». АТ КБ «Приватбанк» повідомив суд, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 та 07.01.2024 року зараховано 25 000 грн платник Р2Р _SL _CR _KYIV.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно із ч. 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтями 1054, 1055 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
За висновком Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або sms-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами
Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно із ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно із ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.
Стаття 1054 Цивільного кодексу України регламентує, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надавши відповідачу кредит в розмірі 25000грн., натомість відповідач, свої зобов`язання за кредитним договором на виконав належним чином.
Відповідно до заявлених вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1375258про надання споживчого кредиту від 07.01.2024, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 в розмірі 245 281,13 грн, з яких 24 999, 99 грн заборгованість за тілом кредиту, 215 281,14 грн заборгованість за відсотками нарахованих первісним кредитором, 5000 грн. – відсотків нарахованих позивачем за 8 календарних днів.
Виникнення права вимоги вказаної заборгованості, в тому числі і заборгованості за нарахованими ним же процентами за 8 днів в розмірі 5000грн, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовувало умовами договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, укладеного з ТОВ «Слон Кредит».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту.
Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.
Умовами укладеного між ТОВ «Слон Кредит» ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 не визначено передання майбутньої грошової вимоги за договором № 1375258 про надання споживчого кредиту від 07.01.2024. Також договором факторингу не передбачено права фактора нараховувати боржнику проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору.
Відповідно до акту за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024, витягу з реєстру боржників від 24.12.2024, ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги за договором № 1375258, в загальному розмірі 215281, 14грн.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам, що нараховані за 8 календарних днів в розмірі 5000 грн.
У той же час оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені умовами договору № 1375258 про надання споживчого кредиту від 07.01.2024, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , за ним обліковується прострочена заборгованість в загальному розмірі 240 281,13грн.
Відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості, як і не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості в загальному розмірі 240 281, 13 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 24 999, 99 грн., заборгованість за відсотками в межах строку дії договору 215281, 14 грн., такими, що підлягають до задоволення
Щодо вимоги позивача про проведення стягнень з відповідача в порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.Згідно із ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
Зазначені норми кореспондують із ч. 11 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", за приписами якої якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.
Вищевказані дії є правом суду, а не його обов`язком, і мають вирішуватись у конкретній справі з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, на що звернуто увагу й Великою Палатою Верховного Суду у п.129-130 Постанови від 05.06.2025 в справі № 910/14524/22.
Вимога позивача в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання судового рішення, нараховувати на суму боргу інфляційні втрати і 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за відповідними формулами, є безпідставною і не може бути задоволена.
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до такого.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Столітній М. М. на підставі договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10; Ззаявки на виконання доручення № 9577 до договору № 10/12-2024; Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.08.2025.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін 
Суд урахувавши обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру. Виходячи з конкретних обставин справи, суд, дійшов висновку про необхідність зменшити розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн, яка відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.
Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,81,137,141,259,263-265,274,277, 280-289 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 1375258 про надання споживчого кредиту від 07.01.2024 року в розмірі 240 281, 13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 24 999, 99 грн., заборгованість за відсотками в межах строку дії договору 215281, 14грн, у повернення сплаченого судового збору в розмірі 2373, 02 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду .

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Капітал", ЄДРПОУ 44559822, адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Загородня, 15, оф. 118/2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 

Суддя Олена Предоляк