ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/9297/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Димарчук Т.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.07.2025 №907190147177 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII; зобов`язання здійснити переведення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення 14.07.2025, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в державних органах та органах місцевого самоврядування з 11.06.1986 по 10.11.2015 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Вишнівською сільською радою за №П-3600 та №П-3601 від 14.07.2025. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV). Позивач 14.07.2025 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Вишнівською сільською радою за №П-3600 та №П-3601 від 14.07.2025.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV за принципом екстериторіальності її документи для призначення пенсії були надіслані на розгляд до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яким прийнято рішення від 21.07.2025 №907190147177 про відмову у призначенні пенсії державного службовця, у зв`язку з тим, що за матеріалами пенсійної справи стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить менше 20 років (4 роки 5 місяців), оскільки, на думку відповідача, робота в органах місцевого самоврядування після 01.08.2001 не враховується до стажу державної служби. 
Позивач вважає рішення відповідача про відмову у здійсненні переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” та дії щодо незарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 11.06.1986 по 10.11.2015 протиправними та такими, що порушують її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, тому звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги не визнала. В обгрунтування своєї позиції вказала, що стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців складає 04 роки 05 місяців. Згідно з записами у трудовій книжці позивачем прийнято присягу посадової особи органів місцевого самоврядування з 02.08.2001 та з цієї дати позивач працювала на посаді секретаря Вишнівської сільської ради, яка належить до посадових осіб органів місцевого самоврядування, а не до посад державних службовців. Вказує на те, що правова природа регулювання діяльності органів місцевого самоврядування суттєво відрізняється від правової природи державної служби і не може бути прирівняна.
Окрім того, вважає, що вимога позивача врахувати довідки видані Вишнівською сільською радою за №П-3600 та №П-3601 від 14.07.2025 є передчасною, оскільки відповідачем ще не вирішено питання про зарахування стажу.
З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити та залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, оскільки судове рішення може вплинути на обов`язки останнього.
Ухвалою суду від 07.11.2025 залучено у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області.
У письмових поясненнях від 20.11.2025 ГУ ПФУ у Волинській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що оскаржуване рішення від 21.07.2025 №907190147177 прийняте ГУ ПФУ у Кіровоградській області законно і обгрунтовано.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позивач 14.07.2025 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII (а.с.8), надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, в тому числі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Вишнівською сільською радою за №П-3600 та №П-3601 від 14.07.2025.
Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яким прийнято рішення від 21.07.2025 №907190147177 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 14.07.2025 відповідно до Закону України «Про державну службу». У рішенні вказано, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 лише до 04.07.2001, тобто до дати набрання чинності Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”. Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 в періоди з 02.08.2001 по 10.04.2002, з 10.04.2002 по 18.04.2006, з 18.04.2006 по 17.11.2010 та з 17.11.2010 по 10.11.2015, працювала в органах місцевого самоврядування па посаді секретаря Вишнівської сільської ради, яка не відноситься до посад державної служби.
Враховуючи зазначене, до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, зараховується період роботи ОСОБА_1 з 12.02.1997 по 01.08.2001. Всього стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців складає 4 роки 5 місяців, що недостатньо для переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. З огляду на вказане відмовлено у переведенні позивача на пенсію за віком згідно з Законом України “Про державну службу” (а.с. 6, 7).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 01.01.2004.
Згідно зі ст.1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України “Про недержавне пенсійне забезпечення”, Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
В свою чергу, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначений Законом України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889), який набрав чинності 01.05.2016.
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Так згідно з пунктом 10 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 
За приписами пункту 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XI на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18). 
Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Отже, з наведеного слідує, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.
Із рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 21.07.2025 №907190147177 вбачається, що підставою для відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком на підставі Закону №889-VIII є відсутність у неї необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивачу до стажу державної служби зараховано період роботи з 12.02.1997 по 01.08.2001, що становить 4 роки 05 місяців.
З такими твердженнями відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.
Так, відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 , виданої 03.01.1976 вбачається, що ОСОБА_1 з 11.06.1986 по 12.02.1997 працювала на посадах бухгалтера та заступника головного бухгалтера Вишнівськкої сільської ради, з 12.02.1997 по 10.11.2015 працювала секретарем Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області. У період роботи прийняла присягу державного службовця (12.02.1997) та їй присвоювались відповідні ранги державного службовця (а.с. 11-12)
Статтею 25 Закону №3723-ХІІ, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад, не перелічених у цій статті, та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
В пункті 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Пунктом 8 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) та додатком до нього (діяли до 01.05.2016), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 3 Закону України №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно зі статтею 14 Закону №2493-III в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.
Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 11.06.1986 по 10.11.2015 працювала в органі місцевого самоврядування. З урахуванням вказаного періоду, стаж роботи позивача на державній службі станом на 01.05.2016 становить понад 20 років (29 років 10 місяців 21 день).
У зв`язку з вищезазначеним, висновок відповідача стосовно того, що періоди роботи посадових осіб в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, є необгрунтованим, оскільки суперечать нормам діючого законодавства.
Враховуючи викладене, період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 11.06.1986 по 10.11.2015 зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Кіровоградській області не було фактичних та правових підстав для незарахування до стажу державної служби позивача періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 11.06.1986 по 10.11.2015 та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на пенсію державного службовця. Водночас у ОСОБА_1 наявні усі необхідні умови для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, зокрема: досягнення віку (60 років), наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та страхового стажу (у позивача наявний стаж 40 років 4 місяці 29 днів).
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
У спірному випадку у позивача право на переведення з одного виду пенсії на інший виникло з моменту звернення до пенсійного органу із відповідною заявою 14.07.2025.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У даному випадку відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого рішення щодо відмови позивачу в переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, а тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 у цій частині необхідно задовольнити повністю, зокрема визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 21.07.2025 №907190147177 та зобов`язати відповідача з 14.07.2025 здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органі місцевого самоврядування з 11.06.1986 по 10.11.2015.
Що стосується позовної вимоги про виплату пенсії позивачу відповідно Закону України “Про державну службу” із врахуванням довідок про заробітну плату виданих Вишнівською сільською радою за №П-3600 та №П-3601 від 14.07.2025, то така вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Приймаючи рішення від 21.07.2025 №907190147177 відповідач відмовив позивачу у переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи на посадах державної служби. Сам перерахунок пенсії державного службовця проведений не був. Відтак, спору щодо врахування (чи неврахування) сум, зазначених у вказаних довідках для обрахунку пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання врахування вказаних довідок про розмір заробітної плати ОСОБА_1 є передчасним.
Зокрема, Верховний Суд у постанові від 12.09.2023 у справі №560/8328/22, у якій предметом спору були подібні правовідносини, зазначив, що вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду, за подання позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.08.2025 (а.с.4).
У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 807, 46 грн.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.07.2025 №907190147177 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 14 липня 2025 року здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органі місцевого самоврядування з 11 червня 1986 року по 10 листопада 2015 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судовий збір у розмірі 807, 46 грн (вісімсот сім гривень 46 копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, код ЄДРПОУ 20632802).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя Т.М. Димарчук