ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10381/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:
визнати протиправною та скасувати постанову (у формі довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою 07.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано придатним до військової служби за гр. II розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402);
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2025, в частині призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправними та скасувати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову 08.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправним та скасувати наказ керівника Військової частини НОМЕР_2 від 08.03.2025, в частині зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_4 , без належного проведення медичного огляду відповідною військово-лікарською комісією, шляхом обману було мобілізовано (призвано) до лав Збройних Сил України. Видання наказу про призов на військову службу під час мобілізації керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 відбулось з численним порушенням вимог ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про оборону», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (надалі - Порядок № 560) та «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (надалі - Положення № 402). Отримавши 18.03.2025 у Військовій частині НОМЕР_2 копії аркушів 1-7, 26-27 військового квитка серії НОМЕР_3 виписаного на ім`я ОСОБА_1 , з інформації вказаної в пункті 13 військового квитка ОСОБА_1 дізнався, що 07.03.2025 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 його нібито визнано придатним до військової служби за гр. П розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 №402). При цьому, незважаючи на наявність скарг від ОСОБА_1 щодо стану його здоров`я (в т.ч. психічного здоров`я), про які ОСОБА_1 повідомляв співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_5 під час його незаконного утримання в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з вечора 06.03.2025 по ранок 08.03.2025, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 не було направлено для проходження медичного огляду до відповідної військово-лікарської комісії при районному (міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_5 та військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 було повністю проігноровано дотримання процедури проходження медичного огляду, оформлення призову на військову служби ОСОБА_1 , зокрема:
- направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, в т.ч. сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (якщо таке існує) - ОСОБА_1 не видавалось та його з ним не ознайомлювали (порушено п. 74, абз. З п. 74-1 Порядку № 560, а також п. 3.1. Положення № 402);
- медичний огляд лікарями (хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей) ОСОБА_1 не відбувався, в жодній формі (порушено п. 75 Порядку № 560, а також п. 3.2. Положення № 402);
- щодо ОСОБА_1 не проводився загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітаціі з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ (порушено п. 3.2. Положення № 402);
- картка обстеження та медичного огляду (за формою згідно додатку 13 до Положення № 402) лікарями щодо ОСОБА_1 не заповнювалась (порушено п. 75 Порядку № 560);
- ОСОБА_1 не пропонувалось надати інформацію щодо стану його здоров`я та не доводилось попередження про надання неповної та недостовірної інформації (щодо підпису в п. 10 картки обстеження та медичного огляду за формою згідно додатку 13 до Положення № 402),
- довідка військово-лікарської комісії за результатами начебто проходження ОСОБА_1 медичного огляду з метою визначення ступеню придатності до військової служби, яка мала бути оформлено у трьох примірниках, ОСОБА_1 до підписання про ознайомлення не надавалась, її копія ОСОБА_1 не видавалась (чим порушено вимоги п. 3.2. Положення № 402);
- у зв`язку з фактичною відсутністю проведення процедури ВЛК щодо визначення ступеню придатності ОСОБА_1 до військової служби, позивач був позбавлений можливості проявити свою незгоду з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та звернутись із заявою про направлення його для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абз. 2 п. 72 Порядку №560, а також абз. З п. 3.3 Положення № 402);
- наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 про призов ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації було видано без реального проведення медичного огляду ОСОБА_1 відповідною ВЖ та без реального встановлення ступеню його придатності до військової служби;
- повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби чи мобілізаційне розпорядження ОСОБА_1 не видавалась (чим порушено п. 88 Порядку № 560);
- ОСОБА_1 включено до складу військової команди без реального встановлення ступеню його придатності до військової служби за станом здоров`я (чим порушено п. 94, п. 97 Порядку № 560);
- ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати наявні документи щодо стану свого здоров`я, так як з вечора 06.03.2025 по ранок 08.03.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусово утримувався на території (у приміщенні) ІНФОРМАЦІЯ_2 , без права покинути територію ІНФОРМАЦІЯ_2 , без можливості здійснювати телефонні дзвінки (мобільний телефон ОСОБА_1 було вилучено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 ), без можливості повідомити близьких про місце свого перебування та права залучитись правовою допомогою адвоката. У разі належного вручення ОСОБА_1 повістки для проходження медичного огляду ВЖ, останній мав би можливість заздалегідь підготувати наявну медичну документацію щодо стану його здоров`я.
Під час призову на військову службу за мобілізацією реально не було встановлено придатності позивача за станом здоров`я до військової служби, чим порушено процедуру призову позивача на військову службу під час мобілізації у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.
17.06.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладені в наступній редакції:
визнати протиправною та скасувати постанову (у формі довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою 07.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 визнано придатним до військової служби за гр. ІІ розкладу хвороб(наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402);
визнати протиправним та скасувати наказ №263 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2025, в частині призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправними та скасувати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову 08.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2025 № 132, в частині зарахування з 08.05.2025 р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на усі види забезпечення, а на грошове забезпечення з 09.05.2025;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
27.08.2025 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладені в наступній редакції:
визнати протиправною та скасувати постанову (у формі довідки № 12/1786) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою 07.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 визнано здоровим та придатним до військової служби за гр. ІІ розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402);
визнати протиправним та скасувати наказ №263 начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 08.03.2025, в частині призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправними та скасувати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову 08.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2025 № 132, в частині зарахування з 08.05.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на усі види забезпечення, а на грошове забезпечення з 09.05.2025;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 з військової служби під час мобілізації, з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову (у формі довідки № 12/1786) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою 07.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 визнано здоровим та придатним до військової служби за гр. ІІ розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402).
Зобов`язано військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 щодо встановлення його придатності до військової служби, згідно наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, що суд першої інстанції вирішив самостійно обрати «ефективний спосіб захисту» та: зобов`язав військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 щодо встановлення його придатності до військової служби, згідно наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
Відповідно до п. 6.1. глави 6 розділу ІІ Положення №402, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право
направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби. 
Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.
Відтак, задоволення позовних вимог у спосіб який самостійно обрав суд: «Зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 щодо встановлення його придатності до військової служби, згідно наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402», - суперечитиме вимогам п. 6.1. глави 6 розділу ІІ Положення №402, окрім того, що такий спосіб захисту не є ефективним в спірних правовідносинах.
Чинне законодавство не містить положень, які б дозволяли суб`єкту владних повноважень діяти на власний розсуд, видати акти індивідуальної дії, які є очевидно протиправними, не дозволяють мобілізовувати військовозобов`язаного, без реального проходження ним ВЛК та визначення ступеню його придатності до військової служби, та направляти його до військової частини. Належним відновленням порушених прав позивача є відновлення становища особи, яке існувало до такого порушення прав.
Отже, підсумовуючи вищевикладене вважає, що ефективним захистом порушеного
права позивача є визнання протиправними та скасування всіх рішень, прийнятих за наслідками порушення процедури призову позивача на військову службу. Окрім цього, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання військової частини звільнити позивача з військової служби. Будь-який інший спосіб захисту, не буде ефективним та справедливим, оскільки фактично допущені суб`єктом владних повноважень порушення будуть виправлятися за рахунок особи, щодо якої допущено порушення процедури. Натомість, проведення медичного огляду у статусі військовослужбовця в порядку п. 6.1. глави 6 розділу ІІ Положення №402, поставить позивача в невиправдане становище, яке вимагатиме ініціювання нової процедури медичного огляду, необхідність якої викликана виключно протиправними діями суб`єкта владних повноважень на стадії призову позивача на військову службу.
З огляду на обставини справи, суд першої інстанції мав відступити від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі №160/2592/23, згідно з якою факт непроходження позивачем медичного огляду не є підставою для звільнення з військової служби. Такий підхід у цій справі не відповідає завданням адміністративного судочинства та ставить під загрозу конституційні права та безпеку інших військовослужбовців. Судом встановлено, що процедура проходження медичного огляду позивачем була проведена з порушеннями, зокрема у частині взяття аналізів та діагностики небезпечних інфекційних захворювань.
Натомість, відсутність у статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» такої підстави для звільнення з військової служби як непроходження позивачем медичного огляду під час його призову є виключно свідченням того, що законодавець при написанні зазначеної норми виключав можливість проходження військової служби особою, яка є непридатною до служби або не пройшла медичний огляд.
Попри зазначене, суд не позбавлений можливості відновити порушені права та захистити інтереси особи, послуговуючись принципом верховенства права та спираючись на ст. 129 Конституції України, яка визначає, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. 
Незаконна мобілізація може порушувати права громадян, зокрема право на свободу та право на обрання форми служби. Захист цих прав може включати звернення до суду, а також право на звільнення з військової служби, якщо незаконна мобілізація є наслідком порушення закону. 
Проходження військової служби є безпосереднім наслідком проходження ВЛК та наказу про мобілізацію, а отже ефектиктивним способом захисту порушеного права позивача та повного його відновлення буде визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2025 № 132, в частині зарахування з 08.05.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на усі види забезпечення, а на грошове забезпечення з 09.05.2025 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 з військової служби під час мобілізації, з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
З урахуванням викладеного, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08.03.2025 був призваний на військову службу на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022.
Відповідно до Довідки військово-лікарської довідки комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №12/1786 солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано придатним до військової служби на підставі статті__ графи II розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402);
Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2025 позивача призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період у складі команди НОМЕР_2 .
Так, в позовній заяві позивач вказує на істотні порушення, допущені військово-лікарською комісією під час проведення медичного огляду, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення про придатність його до військової служби з подальшим призовом та направленням для проходження військової служби до військової частини.
Вважаючи такі дії щодо призову на військову службу під час мобілізації протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах порушеним є право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації. За позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, який в подальшому застосовано судами обох інстанцій за наслідками розгляду справи, - звільнення з військової служби - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу. Відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних правовідносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом спору в цій справі. Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судами попередніх інстанцій, і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення. Як зазначив Верховний Суд, факт непроходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав. У контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічно проведення медичного огляду військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положенням №402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу, яка є, власне, предметом спору в цій справі. Разом із тим, суд частково приймає до уваги означені висновки, оскільки вважає, що встановлені у цій справі порушення порядку документального оформлення результатів медичного огляду в сукупності із формальним висновком військово-лікарської комісії про придатність позивача до військової служби, не доводить факт його придатності до військової служби. Зважаючи на встановлені судом обставини, а також зважаючи на скасування судом постанови військово-лікарської комісії, яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії №12/1786 від 07.03.2025, вимоги про скасування наказу про призов та виключення позивача зі списків особового складу військової частини передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки питання придатності або непридатності позивача до військової служби має бути вирішене за результатами повторного медичного огляду, проведеного у відповідності до вимог Положення №402. Відповідні вимоги можуть бути розглянуті судом лише у випадку підтвердження висновком військово-лікарської комісії непридатності позивача до військової служби.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, зокрема, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі – Порядок № 1487) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
- організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Згідно Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток № 2 до Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві.
Пунктом 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі – Положення № 402), в редакцій чинній на момент спірних правовідносин, визначено, що це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 1.1 розділу глави 1 ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Пунктами 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Відповідно до п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей
Згідно із пунктом 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.
ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.
Пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 передбачено зокрема, що:
- постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу;
- постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду;
- копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.
Згідно із пунктом 20.6 глави 20 розділу II Положення № 402 при медичному огляді резервістів постанова про придатність до служби у військовому резерві приймається одночасно з постановою ВЛК «придатний до військової служби» та постанова про непридатність до служби у військовому резерві приймається одночасно з постановою ВЛК «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»
Відповідно до абц. 1, абц. 2 пп. в п. 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
Згідно із п. 22.7 глави 22 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Так, судом встановлено, що з наявної в матеріалах справи копії картки обстеження та медичного огляду від 07.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОРом та психіатром, при цьому варто зауважити, що картка обстеження та медичного огляду засвідчена особистими підписами всіх означених лікарів, однак не всі підписи скріплені особистими печатками.
Відмітку про підпис обстежуваного містить картка обстеження та медичного огляду, яка є додатком №8 до Положення №402, однак у означеній картці відсутній підпис позивача у цій графі.
Також в матеріалах справи наявний протокол засідання позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 №59 від 07.03.2025, відповідно до якого постановлено наступне: «…Попри відмову від проходження медичного огляду, керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військово-лікарська комісія дійшла висновку щодо придатності зазначеного громадянина до проходження військової служби. Висновок: визнано придатним до військової служби.».
Також, судом встановлено, що «Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК» в довідці військово-лікарської комісії №12/1786 від 07.03.2025 не заповнена і в ній відсутній підпис позивача, а копія довідки останньому не видавалась.
Отже, картка обстеження та медичного огляду позивача не містить жодних записів щодо проходження медичного огляду лікарями за спеціальностями та щодо результатів додаткових методів обстеження, в тому числі обов`язкових, визначених Положенням № 402. Фактично медичний огляд позивач не проходив, а висновок військово-лікарської комісії про його придатність до військової служби є формальним та таким, що не ґрунтується на результатах об`єктивного медичного обстеження, оскільки з копії картки обстеження та медичного огляду вбачається, що будь яких медичних обстежень позивачу не проводилось, про що свідчить зокрема відсутність результатів таких обстежень, а також враховуючи акт про відмову від проходження військово-лікарської комісії та відсутність підпису позивача у графі «Підпис обстежуваного».
Згідно з ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження того, що під час медичного обстеження позивача військово-лікарською комісією здійснювалися дії, передбачені главою 3 розділу ІІ Положення № 402, та на підставі яких прийнято постанову, оформлену довідкою від 07.03.2025 № 12/1786 про визнання придатним позивача до військової служби, тобто відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що постанова (у формі довідки № 12/1786) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою 07.03.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП – НОМЕР_4 визнано здоровим та придатним до військової служби за гр. ІІ розкладу хвороб (наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402) є протиправною та підлягає скасуванню.
Так, аргументуючи вимоги апеляційної скарги, скаржником було зазначено про те, що на переконання позивача, непроходження позивачем медичного огляду, а так само порушення порядку його проведення свідчить про те, що відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено факт придатності позивача до військової служби, отже, для призову особи на військову службу під час мобілізації необхідно встановити придатність військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби, відтак, задоволення позовних вимог у спосіб який самостійно обрав суд суперечитиме вимогам п. 6.1. глави 6 розділу ІІ Положення №402, окрім того, що такий спосіб захисту не є ефективним в спірних правовідносинах.
Колегія суддів не погоджується із такими доводами скаржника, водночас зазнає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо обраного способу захисту прави позивача, з огляду на таке.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч.ч. 2, 3 ст. 2 Закону №2232-XII).
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом № 2232-XII. Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Частина третя статті 24 Закону № 2232-XII передбачає, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Після видання спірних наказів виникли нові правовідносини проходження позивачем військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008. Вказаними актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Спірні накази вже реалізовано, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.
Колегія суддів зауважує, що аналіз наведених вище законодавчих і підзаконних актів свідчить про те, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального, та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
Апеляційний суд наголошує, що при прийнятті позивача на військову службу у Військової частини НОМЕР_1 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зараховування до списків особового складу військової частини, оскільки позивача постановою (у формі довідки № 12/1786) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано придатним до військової служби та призвано на військову службу по мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 зазначено, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.
Отже, на думку колегії суддів, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2025, в частині призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації та наказ Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2025 № 132 вичерпали свою дію фактом його виконання.
Разом з тим, з існуючого на момент виникнення спірних правовідносин правового регулювання вбачається, що проходження медичного огляду та встановлення придатності до військової служби є обов`язковими умовами, без дотримання яких призов особи на військову службу є неможливим.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, а також зважаючи на скасування у судовому порядку постанови (у формі довідки № 12/1786) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано придатним до військової служби та призвано на військову службу по мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану, апеляційний суд вважає вимоги про скасування наказу про призов та про зарахування до списків військової частини передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки питання придатності або непридатності позивача до військової служби має бути вирішене за результатами повторного медичного огляду, проведеного у відповідності до вимог Положення №402.
Відповідні вимоги можуть бути розглянуті судом лише у випадку підтвердження висновком військово-лікарської комісії непридатності позивача до військової служби.
Враховуючи наведене, апеляційний суд висновує, що позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частина НОМЕР_5 визнання протиправними та скасування наказів є передчасними та задоволенню не підлягають.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову у відповідній частині та обраним способом судового захисту прав позивача. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко