РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року 	справа № 580/12411/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

06.11.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) (далі – позивач) до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Гоголя,240; код ЄДРПОУ 20001740) (далі – відповідач) про:
визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно у розмірі із застосуванням для розрахунку індексації “січня 2008 року”, як місяця для обчислення індексу споживчих цін (“базового місяця”); 
зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року (“базового місяця”), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що полягають у сплаті судового збору.
Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач не нараховує та не виплачує позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, тобто перший не діє на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною.
Ухвалою від 11.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. 
01.12.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Стверджує, що для спірного періоду в якості підстави для зміни місяця підвищення у цілях нарахування індексації Порядок № 1078 визначає саме зміну посадових окладів військовослужбовців (з 01.03.2018) згідно з Постановою КМУ № 704, які відбулися після набрання чинності новою редакцією п. 5 Порядку, передбаченою Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів». Нарахування індексації грошового забезпечення за новими правилами із застосуванням січня 2008 року не узгоджується з приписами ст. 58 Конституції України, а правові підстави застосування норм Порядку № 1078 в редакції постанови № 1013, які набули чинності лише 15.12.2015 і зворотної дії в часі не мають, відсутні. Щодо спірного періоду зміна посадового окладу позивача відбувалася з 11.11.2011, 31.05.2012, 04.07.2016, у зв`язку з призначенням на посади в порядку просування на службі. Тому січень 2008 не є базовим щодо спірного періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018.
Усі подані сторонами документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.
Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Паспортом громадянина серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У довідці від 21.11.2025 №11/408 зазначено, що позивач на підставі наказу Голови СБ України від 11.11.2011 №1228-ос почав проходити військову службу у відповідача з 03.11.2011. Наказом СБ України від 03.06.2025 №733-ОС/дск про звільнення з військової служби та наказом УСБ України в Черкаській області від 20.06.2025 №58-ОС/дск про виключення зі списків особового складу позивач завершив проходження служби у відповідача з 01.07.2025.
Відповідно до довідки від 18.11.2025 №21/583 про зміну посадового окладу в грошовому забезпеченні позивачу на підставі призначення 11.11.2011 на посаду йому встановлений посадовий оклад у розмірі 1100,00грн, на підставі призначення на посаду 31.05.2012 йому призначений посадовий оклад у розмірі 1358,00грн, на підставі призначення на посаду з 04.07.2016 йому призначений посадовий оклад у розмірі 1552,00грн. У примітці вказаної довідки міститься інформація про визначення базовим місяцем, що передував періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018, лютий 2015 року за рахунок збільшення розміру премії у складі грошового забезпечення позивача.
08.08.2025 позивач звернувся до відповідача з проханням виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») для розрахунку індексації, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум. Додатково просив надати йому довідку про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.
Листом від 26.08.2025 відповідач повідомив, що з 01.01.2016 внесені зміни в Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині порогу індексації та встановлення його у розмірі 103 %. Вказав, що при вказаних обставинах індексація грошового забезпечення позивача з урахуванням базового місяця - січень 2008 року у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 не здійснювалась.
Тому позивач звернувся до суду зі вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон №1283-ХІІ) – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
На підставі ч.1 ст.2 Закону №1283-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ст.6 Закону №1283-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.9 Закону індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. У разі коли дохід, що виплачується одним підприємством, установою, організацією, формується з різних джерел, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частці в загальному доході.
Абзацом першим ст.10 Закону №1283-ХІІ визначено, що індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі – Порядок №1078), згідно з п.2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд встановив відсутність доказів перерахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення.
Державна служба статистики України на офіційному сайті Міністерства фінансів України опублікувала таблиці індексів споживчих цін за останні роки. Відповідно до таблоиць у спірний період встановлювалися такі розміри індексу споживчих цін: 
у 2015 році станом на листопад у розмірі 102,0%, станом на грудень 2015 - 100,7% (URL https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/2015/);
у 2016 році станом на січень - 100,9%, станом на лютий - 99,6%, станом на березень - 101,0%, станом на квітень - 100,1%, станом на травень - 100,1%, станом на червень - 99,8%, станом на липень - 99,9%, станом на серпень - 99,7%, станом на вересень - 101,8%, станом на жовтень - 102,8%, станом на листопад - 101,8%, станом на грудень - 100,9% (URL https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/2016/);
у 2017 році станом на січень - 101,1%, станом на лютий - 101,0%, станом на березень - 101,8%, станом на квітень - 100,9%, станом на травень - 101,3%, станом на червень - 101,6%, станом на липень - 100,2%, станом на серпень - 99,9%, станом на вересень - 102,0%, станом на жовтень - 101,2%, станом на листопад - 100,9%, станом на грудень - 101,0% (URL https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/2017/);
у 2018 році станом на січень - 101,5%, станом на лютий - 100,9% (URL https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/2018/).
Тому, врахувавши викладені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що для спірного періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018 відповідач мав здійснити нарахувати та виплати позивачу індексації грошового забезпечення. Отже, допустив протиправну бездіяльність у цій частині та наявні підстави зобов`язати вчинити вказані дії. Оскільки відсутні докази нарахування та виплати такої індексації грошового забезпечення позивачу у спірному періоді, то питання визначення базового місяця для проведення індексації до часу її визначення та застосування роботодавцем позвача є передчасною позовною вимогою та не підлягає задоволенню.
Водночас умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначає Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок).
Відповідно до п.1 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Згідно з п.2 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. 
Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.
Відповідно до п.п.3-5 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб". Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, позивач має право одночасно з перерахунком та виплатою індексації грошового забезпечення за спірний період і на виплату вказаної вище компенсації.
Оскільки відсутні належні, достовірні та допустимі докази нарахування та виплати позивачу індексації у спірному періоді з 01.12.2015 до 28.02.2018, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 до 28.02.2018 та зобов`язання його вчинити такі дії, зокрема виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Отже, позовні вимоги обґрунтовані у вказаних частинах та підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 06.11.2025 в сумі 1211,20 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову – половина суми.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 134-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 до 28.02.2018.
Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Гоголя,240; код ЄДРПОУ 20001740) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 до 28.02.2018 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Гоголя,240; код ЄДРПОУ 20001740) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 605,60грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ