ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 грудня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 741/573/25
Головуючий у першій інстанції – Даньков О. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1975/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
із секретарем – Піцан В.М., 
учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року (місце ухвалення – смт. Сосниця) у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 150052,20 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2020 між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» був укладений кредитний договір № АВН0СТ155101068324 на суму 75000,00 грн, строком на 60 місяців, тобто до 28.12.2025, зі сплатою процентів у розмірі 50,00 грн та комісії в розмірі 0,00 грн.
Станом на 27.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала 155052,20 грн, з яких: 73878,29 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 81173,91 грн – загальний залишок заборгованості за процентами.
Рішенням Сосницького районного суду від 08.07.2025 позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020 в розмірі 155052,2 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір в сумі 2422,4 грн.
В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначав, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з нього заборгованість за тілом кредиту, в частині інших позовних вимог - відмовити.
Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявник не погоджується з тим, що повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020 в розмірі 155052,00 грн. Будь-яких доказів в обґрунтування суми позову позивач суду першої інстанції не надав.
Крім того, вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач є військовослужбовцем і повинен бути звільненим від сплати штрафів, пені та відсотків за користування кредитом.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційних скарг та додані до них матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
23.12.2025 на електронну адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Зощенка В.В. про відкладення судового засідання. 
Проте адвокатом Зощенком В.В. не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для відкладення розгляду справи, учасники справи повідомлені належним чином, тому апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи.
ОСОБА_1 про причину неявки в судове засідання апеляційний суд не повідомив, заяв і клопотань подано не було.
Поштова кореспонденція (копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка), направлена на зареєстровану та вказану в апеляційній скарзі адресу проживання ОСОБА_1 , що підтверджується листом Сосницької селищної ради Чернігівського району від 02.06.2025 (а.с. 45), повернулась до апеляційного суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 140, 141, 142), що згідно положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи.
Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання з урахуванням належного повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Пунктом 3,4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За матеріалами справи, 28.08.2020 ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви, в якій відповідачем заповнено розділи щодо його паспортних, контактних даних та соціального статусу, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». (а.с. 6).
У тексті вказаної заяви зазначено, що відповідач підписанням цієї анкети підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» (в т.ч. з правилами та обов`язками), Тарифами та Паспортом споживчого кредиту до укладення цієї угоди. Умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також підтвердив, що до укладення цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги, що передбачено ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові та державне регулювання ринків фінансових послуг». Підписанням цієї анкети підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг. 
В анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язався виконувати положення цієї угоди, а також регулярно самостійно ознайомлюватися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на сайті Банку. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bankcom.ua. Окрім цього, він беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток або SMS-повідомлення. Підтвердив, що ознайомлений з довідкою про гарантування вкладів фізичних осіб та ознайомлений з умовами та правилами надання послуги накопичення «Скарбничка» і згоден оформити дану послугу.
Також надав право та доручив АТ «А-БАНК» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків відкритих у АТ «А-БАНК», додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «А-БАНК», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Підтвердив, що не є публічною особою, або особою, що є близькою або пов`язаною з публічною особою. Також підтвердив, що не є резидентом США.
Підписуючи дану заяву, ОСОБА_1 дав дозвіл на обробку банком всіх його персональних даних з метою та на умовах встановлених у договорі про надання банківських послуг. Підтвердив, що він повідомлений про свої права, пов`язані із зберіганням та обробкою його персональних даних, визначені чинним законодавством, про мету збору даних та осіб, яким передаються його персональні дані. Він не планую здійснення угод за дорученням третіх осіб в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення ним фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи зобов`язався повідомити про це банк.
До позову Банком додано: Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с. 6 зворот -7), Заява клієнта № АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
За даними меморіального ордеру № TR.16253552.24130.594 від 29.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 було видано кредит згідно договору № АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020 (а.с. 10 зворот).
Згідно розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020, укладеного між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 27.03.2025 (а.с.8-10) заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за спірним договором станом на 27.03.2025 становить 155052,2 грн, з яких: 73878,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 81173,91 грн - заборгованість за відсотками. Відсотки ОСОБА_1 нараховувались з 29.12.2020 по 22.08.2023.
Відповідно до виписки по кредиту № N20.00.0000544565 від 27.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за період з 29.12.2020 по 26.03.2025 становить 155052,20 грн (а.с. 11- 13).
Задовольняючи позов АТ «А-Банк», суд першої інстанції дійшов висновку, що що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, крім того послався на правомірність нарахування відсотків, оскільки на час отримання відповідачем кредиту (29.12.2020) та протягом періоду з 29.12.2020 по 22.08.2023 (період за який нараховано відповідачу відсотки за спірним договором) відповідач не був військовослужбовцем.
Проте, апеляційний суд не може погодитись з визначеним судом першої інстанції розміром стягнутої судом заборгованості за кредитним договором, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції встановив, що 29.12.2020 ОСОБА_1 електронним підписом підписав заяву клієнта №АВН0СТ155101068324 від 29.12.2020, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, та отримав строковий кредит у сумі 75000,00 грн на строк 60 місяців, процентна ставка (фіксована) – 50% річних, розмір щомісячного платежу – 3452,17 грн.
Проте жодний з зазначених документів, крім Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку не містить підпису ОСОБА_1 , ні власноручного, ні електронного одноразового ідентифікатора, як передбачено Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою, що з наявних у справі доказів не вбачається, в якому розмірі, на яких умовах та на який строк відповідач отримав кредит. Сам по собі факт підписання анкети-заяви без інформації щодо розміру кредитного ліміту, відсотків, строку кредитування, відомостей про видачу банківської картки автоматично не свідчить про укладення кредитного договору, порушення позичальником умов його виконання, виникнення заборгованості та її розміру.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що надана банком копія анкети-заяви до договору про надання банківських послуг не містить відомостей щодо розміру виданого кредиту, про умови та строки кредитування. 
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.
Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, тому саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.
Таким чином, помилковим є висновок районного суду про те, що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 29.12.2020 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, укладений електронний договір № АВН0СТ155101068324.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження N 6-144цс14) та зроблено висновок, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може вважатись договором приєднання, у випадку відсутності у такій анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а також відсутності підтверджень конкретних запропонованих Умов та правил банківських послуг.
Відповідно до вимог частини 2 статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.
Отже, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, належним чином оцінивши надані сторонами докази та встановивши, що позивачем не доведено укладення кредитного договору, та за відсутності належних і допустимих доказів щодо приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», враховуючи не повернення фактично отриманих коштів, які до стягнення позивачем заявлені у розмірі 73 878,29 грн (тіло кредиту), доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у вказаному розмірі, враховуючи також визнання позовних вимог відповідачем у цій частині.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «А-Банк» .
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.
При зверненні з позовною заявою АТ «А-Банк» сплачено 2422,40 грн (а.с. 5) судового збору, а при зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено 4542 грн (а.с. 111).
Враховуючи, що апеляційний суд задовольняє позовні вимоги АТ «А-Банк» частково на суму 73878,29 грн, що становить 47,64% (73878,29 грн х 100% / 155052,20 грн), тому з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню 1154,03 грн (2422,40 грн х 47,64% / 100%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, а з АТ «А-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2378,19 грн (4542 грн х 52,36% / 100%) судового бору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 73878,29 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1154,03 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2378,19 грн.
Позивач: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК", місце знаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ЄДРПОУ - 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25.12.2025.

Головуючий Судді: