СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року Справа № 480/4603/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Воловик С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4603/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України з 05.03.2012 до 16.02.2016 включно;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в Державній кримінально- виконавчій службі України з 05.03.2012 до 16.02.2016 включно та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції з 02.03.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 05.03.2012 до 16.02.2026 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі. Відповідно до наказу «з особового складу» №32/ОС-16 від 16.02.2016 вислуга років на день звільнення становить: у календарному обчисленні - 08 років 00 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 08 місяців 20 днів.
З 25.02.2026 прийнятий на службу до Національної поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції позивачу установлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01.06.2016, 02 роки 01 місяць 01 день.
Відтак до стажу служби в поліції відповідач не зарахував період проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі.
Вважає такі дії відповідача з приводу обчислення стажу служби в поліції неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 13.06.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/4603/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено вичерпний перелік періодів служби, що зараховуються до стажу служби в поліції. Період проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до цього переліку не віднесений, а отже не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, який дає право на надбавку за вислугу років та додаткову оплачувану відпустку.
Закон України «Про Національну поліцію» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, а застосування інших норм, зокрема положень Кримінально-виконавчого кодексу України чи законодавства про міліцію, є безпідставним. Порядок зарахування вислуги років для виплати надбавки за стаж служби також прямо визначає, що враховуються виключно періоди, передбачені статтею 78 Закону № 580-VIII.
Таким чином, у Департаменту патрульної поліції відсутній обов`язок зараховувати позивачу період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби в поліції та здійснювати перерахунок грошового забезпечення.
Враховуючи наведені доводи просить відмовитиу задоволенні позову в поному обсязі.
На підставі Указу Президента України "Про призначення судді" №957/2025 від 13 грудня 2025 року та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 №4-ОС "Про відрахування зі штату суду Кравченка Євгена у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду", на підставі розпорядження керівника апарату №283 від 13.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ №480/4603/25.
Справа розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Воловику С.В.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 прийнято справу №480/4603/25 до провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
20.01.2026 року у задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без руху в цій справі відмовлено.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Судом встановлено, що позивач у період з 05.03.2012 до 16.02.2016 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.
Наказом від 16.02.2016 був звільнений у запас Збройних Сил України з посади старшого інспектора (з виховної та соціально-психологічної роботи з персоналом) відділу по роботі з персоналом Сумської виправної колонії №116 з 16.02.2016. При цьому, як слідує з даного наказу, вислуга років на день звільнення становить: у календарному обчисленні - 08 років 00 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 08 місяців 20 днів.
25.02.2016 прийнятий на службу до Національної поліції (а.с. 16).
Відповідно до послужного списку наказом Департаменту патрульної поліції від 21.05.2012 №63 о/с встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.06.2012 02 роки 00 місяці 21 день.
Вважаючи дії відповідача з приводу обчислення стажу служби в поліції неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
У свою чергу, правовий статус персоналу кримінально-виконавчої системи врегульовано Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-IV.
Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Згідно статті 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» права та обов`язки посадових і службових осіб органів і установ виконання покарань тісно пов`язані з повноваженнями та обов`язками поліцейських, зокрема: забезпечувати дотримання прав людини і громадянина; забезпечувати правопорядок; забезпечувати безпеку громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та слідчих ізоляторів; припиняти адміністративні правопорушення; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення; виявляти, припиняти кримінальні правопорушення, вчинені в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, брати участь в їх розкритті у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України; брати участь у боротьбі з тероризмом у межах своїх повноважень; здійснювати інші повноваження, передбачені законом, а також мають право проводити огляд інших осіб та їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на територіях установ виконання покарань; у разі здійснення заходів щодо розшуку та затримання засуджених і осіб, узятих під варту, які вчинили втечу, або засуджених, які ухиляються від відбування покарання, у місцях, де імовірна їх поява: входити безперешкодно в будь-який час доби на територію і в приміщення підприємств, установ і організацій, а за згодою власників - також у жилі та підсобні приміщення громадян і перебувати в них; зупиняти та проводити огляд транспортних засобів; перевіряти у громадян документи, що посвідчують їх особу; затримувати і доставляти до правоохоронних органів осіб, які розшукуються; проводити особистий огляд затриманих осіб та речей, що знаходяться при них, застосовувати і використовувати фізичну силу, спеціальні засоби і зброю на підставах і в порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та іншими законами України; здійснювати оперативно-розшукові заходи згідно із законами України, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати адміністративне затримання і застосовувати інші заходи, передбачені законодавством про адміністративні правопорушення тощо.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби під час виконання завдань з виконання кримінальних покарань у межах повноважень, визначених цим Законом, мають право в порядку і випадках, передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України, Законом України «Про Національну поліцію» та іншими законами України, застосовувати фізичну силу, використовувати службових собак, а також зберігати, носити спеціальні засоби і зброю, використовувати і застосовувати їх самостійно або у складі підрозділів.
Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що служба у Державній кримінально-виконавчій службі за своєю суттю є максимально прирівняною зі службою в органах внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
При цьому, частина 5 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
У попередніх редакціях частиною 5 статті 23 цього ж Закону було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.
З урахуванням вище наведеного суд зазначає, що фактично законодавцем закріплено поширення усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейських на працівників кримінально-виконавчої служби.
Таким чином, на позивача під час проходження ним служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, розповсюджувалася дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Положеннями пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.
Законом України від 23.12.2015 №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Таким чином, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.
Зважаючи на те, що відповідачем не зараховано позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України, то це свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим таку бездіяльність слід визнати протиправною з наведених вище підстав.
Суд наголошує на тому, що позивач отримував грошове забезпечення у зменшеному розмірі у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, а тому позовні вимоги щодо проведення перерахунку і виплати грошового забезпечення з 02.03.2025 (у тому числі в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 05.03.2012 до 16.02.2016 в органах Державної кримінально-виконавчої служби України також підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин справи, аналізу норм чинного законодавства, та виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме, зобов`язати Департамент патрульної поліції зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 05.03.2012 до 16.02.2016 включно, у зв`язку з цим з 02.03.2025 провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років з урахуванням раніше виплачених сум.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., сплачений при зверненні до суду. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 05.03.2012 до 16.02.2016.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 05.03.2012 до 16.02.2016 включно, у зв`язку з цим з 02.03.2025 провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 1 211 грн. 20 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.В. Воловик