Дата документу 29.01.2026	Справа № 554/15898/25	
 	Провадження № 2/554/1318/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року м.Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О. 
при секретарі Переваловій А.С.
за участю представника позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна про встановлення факту, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м.Полтави з позоаною заявою до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. про встановлення факту, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В якій прохала: прийняти позовну заяву та відкрити провадження у цивільній справі; встановити факт, що посвідчений на її, позивача ім?я заповіт 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Н. Полєжаєвою і зареєстрований у реєстрі №3066 складений її, позивача мамою  ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за нею, позивачем право власності на квартиру  АДРЕСА_1 після смерті її, позивача мами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати у приватного нотаріуса Омеліч Т.А. (м. Полтава, вул. В. Чорновола, 4-а) спадкову справу, яка зареестрована у спадковому реєстрі 19 лютого 2021 року і заведена після смерті її, позивача матері ОСОБА_4 ; викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка:  ОСОБА_5 , проживаючу в АДРЕСА_2 . В обґрунтуванні позову зазначила, що вона, позивач є рідною донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті мати 08.11.2016 склала заповіт, згідно якого, як вона вказала у заповіті, що все своє майно заповіла їй, позивачу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 18,7 кв.м, кухні площею 9,5 кв.м, вбиральні площею 3,5 кв.м, коридору площею 4,2 кв.м та балкону площею 0,9 кв.м. Загальна площа квартири складає 36,2 кв.м. Після смерті її, позивача матері у встановленому законом порядку позивач звернулася до приватного нотаріуса Омеліч I.А. із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована 19.02.2021 за №121/02-14 у спадковому реєстрі. Однак приватний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину, а надала постанову від 30.10.2025, посилаючись в ній на те, що у заповіті, який при житті склала її, позивача мати на її, позивача ім?я, вказано позивача прізвище - ОСОБА_6 , а у свідоцтві про народження позивача прізвище записано - ОСОБА_7 , а у паспорті - ОСОБА_3 . Тому рекомендувала звернутися до суду. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 76 ЦПК Україани, доказами, що ОСОБА_4 її, позивача мати є свідоцтво про народження позивача, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради 26.08.1997, в якому зазначено місце народження позивача - м. Полтава, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і ім?я позивача записано ОСОБА_8 , а по батькові ОСОБА_9 . У ньому матір`ю позивача записана ОСОБА_4 . Заповіт, складений 08.11.2016, із якого видно, що мати позивача ОСОБА_4 усе своє майно..... заповіла їй, позивачу – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із шлюбного реєстру про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_10 від 13.03.1998 видно, що дошлюбне прізвище позивача записане - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем народження зазначено м. Полтава. Із шлюбного реєстру про розірвання шлюбу від 21.07.2011, виданого міським судом м. Ешвайпер вбачається, що до реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 позивач мала прізвище, ім?я та по батькові,як ОСОБА_11 і народилася в м. Полтаві, а після реєстрації шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_12 . Зазначене також підтверджується копією паспорту позивача та копією рішення міського суду по сімейним справам м. Ешвайдер, яке набрало чинності 21 липня 2011 року. Із довідки, виданої КП «Житлово - експлуатаційна організація N?2» видно, що з 1972 року і по кінець 2000 року позивач, мати позивача - ОСОБА_4 та батько - ОСОБА_5 проживали у одній квартирі 
АДРЕСА_3 і позивач записана, як їх донька - ОСОБА_11 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені докази та обставини також підтверджуються рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2000, в якому матір`ю позивача записана заповідачка, показаннями свідка ОСОБА_5 . Таким чином, вище вказані докази є належними, достовірними і достатніми, а у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про належність їй, позивачу заповіту, складеного 08.11.2016 у нотаріуса Полєжаєвої Н.П. на ім?я позивача матір`ю позивача ОСОБА_4 , який зареєстрований у реєстрі за №3066. При таких обставинах, коли названі вище докази підтверджують, що мати позивача при житті склала заповіт на ім?я позивача і саме їй, однак в ньому допущена помилка при запису прізвища позивача, яке не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження позивача та у паспорті позивача, то необхідно встановити у судовому порядку, що зазначений вище заповіт складений позивачу – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і належить їй, позивачу. Оскільки законом (ч. 1 п.б, ч. 4 ст. 315 ЦПК України) встановлено, що, якщо заява про встановлення факту, що має юридичне значення передбачає спір про право, що також вказав Верховний Суд в постанові у справі від 02.06.2022 N?602/1455/20 та у справі N?467/1384/19 від 29.09.2021, то позивач звертається до суду із цією позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивачем приймались міри про вжиття заходів досудового врегулювання спору, однак позитивного результату не було досягнуто. Заходи забезпечення доказів або позову не здійснювалися. Прошу позовну заяву розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та вказаного свідка.
10 листопада 2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду у м. Полтаві прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі №554/15898/25. Клопотання позивача про витребування доказів – задоволено. Витребувано в строк до 03.12.2025 від ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. (м.Полтава, вул.В.Чорновола, 4-а) спадкову справу, яка зареєстрована у спадковому реєстрі 19.02.2021 і заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче судове засідання призначено на 09.12.2025 о 10.00 годині у приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтава. Клопотання про виклик свідка – задоволено. Викликано при розгляді справи по суті в судове засідання свідка : ОСОБА_5 , проживаючу в АДРЕСА_2 . Викликано у судове засідання учасників справи : позивача ОСОБА_3 , представника відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третю особу ПН ОСОБА_13 
27 листопада 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради. В якому зазначили, що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради проти позову заперечують з огляду на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мама позивача, і ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерст юстиції (м. Суми) 08.04.2019 серія НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_14 відкрилась спадщина, яка складається однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.11.2000 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.12.2008, зареєстроване в реєстрі за №1797. 19.02.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. заведена спадкова справа №121/02-14 на майно померлої ОСОБА_14 на підставі заяви доньки, ОСОБА_11 про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. від 30.10.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н. П. 08.11.2016, зареестрованого у реєстрі за №3066, на квартиру АДРЕСА_1 , в зв?язку з тим, що не надано документів, що посвідчують право власності померлої, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осооою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Слід зазначити, що такий спосіб захисту як визнання права, передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, застосовується судом у випадку, якщо інші особи мають сумніви щодо належності такого права особі, яка звернулась у суд за захистом. Натомість позивачем не підтверджено належними доказами, той факт, що відповідач у справі - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради якимось чином порушує, не визнає або оспорює її права. Оскільки судовому захисту підлягає лише невизнане, оспорене або порушене право, вважаю, що правові підстави для задоволення позовних вимог до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради відсутні. Заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач доніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті. Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних пов?язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони пд час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. 3 огляду на вищезазначені процесуальні норми вважають, що сума 35 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, яка вказана в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судового збору, та витрат, які позивач поніс та які очікує понести в зв?язку з розглядом справи є неспівмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг)? часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт внаслідок чого не підлягає стягненню. Враховуючи викладене, керуючись ст.178 ЦК України, прохали ідмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.
09 грудня 2025 року ухвалою суду підготовче судове засідання призначено на 14.01.2026 об 11.30 годині у приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтава. Клопотання позивача про витребування копії спадкової справи – задоволено. Витребувано в строк до 13.01.2026 від ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. (м.Полтава, вул.В.Чорновола, 4-а) копію спадкової справи, яка зареєстрована у спадковому реєстрі 19.02.2021 і заведена після смерті її, позивача, матері ОСОБА_4 . Викликано у судове засідання учасників справи: позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу.
23 грудня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява. В якій зазначили, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа №554/15898/25 за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. У позовній заяві допущена описка, в зв?язку з чим ім?я спадкодавця помилково записане « ОСОБА_15 ». Однак із матеріалів справи вбачається, що правильні анкетні дані спадкодавця є « ОСОБА_14 ». Зокрема це підтверджується свідоцтвом про народження позивача, заповітом, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2000, довідкою із КП «ЖЕО N?2» та іншими матеріалами справи. При таких обставинах, надається суду уточнена позовна заява і прохають вважати заповідачку як ОСОБА_14 . Прийняти уточнену позовну заяву і відкрити провадження у цивільній справі. Встановити факт, що посвідчений на ім?я позивача заповіт 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Н. Полєжаєвою і зареєстрований у реєстрі за N?3066 складений матір`ю позивача ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати в порядку спадкування за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері позивача ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувати у приватного нотаріуса Омеліч Т.А. (м. Полтава, вул.В.Чорновола, 4-а) копію спадкової справи, яка зареєстрована у спадковому реєстрі 19.02.2021 і заведена після смерті матері позивача ОСОБА_4 . Викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка: ОСОБА_5 , проживаючу в АДРЕСА_2 .
14 січня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_3 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. про встановлення факту, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Призначено розгляд справи по суті в Шевченківському районному суді міста Полтави на 09.30 годин 29 січня 2026 року. Викликано в судове засідання учасників процесу: позивача ОСОБА_3 , представника позивача адвоката Павленка А.І., представника відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третю особу ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А., свідка ОСОБА_5 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , за ордером адвокат Павленко А.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Прохав судові витрати понесені при розгляді справи покласти на позивача.
В судові засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена.
В судовому засіданні представник відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради Коросташова С.О. проти позовних вимог заперечувала.
В судовому засіданні 09.12.2025 третя особа - ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. проти клопотання щодо витребування копії спадкової справи не заперечувала. На вимогу суду 23.12.2025 на адресу суду надійшла спадкова справа. В судові засідання 14 та 29.01.2026 ПН Полтавського МНО Омеліч Т.А. не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена.
Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.
Судом встановлено, що ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №116, зареєстроване та видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Суми) 21 січня 2021 року.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 18,7 кв. м, кухні площею 9,5 кв. м, вбиральні площею 3,5 кв.м, коридору площею 4,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, загальною площею – 36,2 кв.м, що підтверджується копією : договору купівлі-продажу від 06 листопада 2000 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2008, зареєстроване в реєстрі за №1797. 
08 листопада 2016 року ОСОБА_14 склала заповіт, що підтверджується копією заповіту, який зареєстрований в реєстрі за №3066. В якому зазначила, що усе майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що я за законом буду мати право, я заповідаю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У встановленому законом порядку позивачка ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Омеліч Т.А. із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована 19 лютого 2021 року за №121/02-14 у спадковому реєстрі. 
19.02.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. заведена спадкова справа №121/02-14 на майно померлої ОСОБА_14 на підставі заяви доньки, ОСОБА_11 про прийняття спадщини. 
30.10.2025 постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. від 30.10.2025 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н. П. 08.11.2016, зареестрованого у реєстрі за №3066, на квартиру АДРЕСА_1 , в зв?язку з виявленою суперечливою інформацією, а саме в зазначенні прізвища спадкоємця зазначеному в заповіті та даними особи, яка звернулась за отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не надання оригіналу заповіту, встановити безпірність вчинення нотаріальної дії, встановити належність даного заповіту заявнику та видати свідоцтво про право на спадщину по згаданому заповіту – не має можливості.
Таким чином, приватний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину, а надала 30 жовтня 2025 року постанову, посилаючись в ній на те, що у заповіті, який при житті склала спадкодавець на ім`я позивачки, вказано її прізвище – ОСОБА_6 , а у свідоцтві про народження її прізвище записано – ОСОБА_7 , а у паспорті – ОСОБА_3 .
Частиною 6 ст. 11 ЦК України встановлено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а саме спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Приписами до ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а згідно ст. 1234 ЦК, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Право на заповіт здійснюється особисто. 
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦКУкраїни ).
Судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 крім позивачки, немає.
Як зазначено вище, у заповіті, який склала при житті матір позивачки, неправильно записане її прізвище, а ім`я та по батькові записано правильно, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що у заповіті не правильно зазначено прізвище позивачки.
Законом передбачено, що у разі відмови нотаріусом в оформленні права на спадщину, особа має звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а згідно ч. 4 вказаного закону суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, – залишає заяву без розгляду.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, позивачка надала докази, що ОСОБА_4 є її матір`ю, а саме: свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради 26 серпня 1997 року, в якому зазначено місце народження позивачки – м. Полтава, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її ім`я записано – ОСОБА_8 , а по батькові ОСОБА_9 . У ньому мамою позивачки записана ОСОБА_14 .
Із шлюбного реєстру про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_10 від 13 березня 1998 року видно, що дошлюбне прізвище позивачки записане як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем народження зазначено м. Полтава.
Із шлюбного реєстру про розірвання шлюбу від 21 липня 2011 року, виданого міським судом м. Ешвайпер вбачається, що до реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 позивачка мала прізвище, ім`я та по батькові як ОСОБА_11 і народилася в м. Полтаві, а після реєстрації шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_12 .
Зазначене також підтверджується копією паспорту та копією рішення міського суду по сімейним справам м. Ешвайдер, яке набрало чинності з 21 липня 2011 року.
Згідно довідки, виданої КП «Житлово – експлуатаційна організація №2» видно, що з 1972 року і по кінець 2000 року позивачка, її мама ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 проживали у одній квартирі АДРЕСА_3 і вона записана, як їх донька – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначені докази та обставини також підтверджуються рішенням Октябрського районного суду м. Полтави №2-1927 від 29 червня 2000 року, в якому матір`ю позивачки записана заповідачка. 
Це також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 .
Таким чином, вище вказані докази є належними, достовірними і достатніми, а у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про належність заповіту, складеного 08 листопада 2016 року у приватного нотаріуса Полєжаєвої Н.П. на ім`я позивачки її матір`ю ОСОБА_4 .. Цей договір зареєстрований у реєстрі за №3066.
При таких обставинах, коли названі вище докази підтверджують, що спадкодавець при житті склала заповіт на ім`я позивачки, однак в ньому допущена помилка при запису її прізвища, яке не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження та у її паспорті, то суд прийшов до висновку, що зазначений вище заповіт складений на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і належить їй.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осооою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно зі ст.77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такий спосіб захисту як визнання права, передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, застосовується судом у випадку, якщо інші особи мають сумніви щодо належності такого права особі, яка звернулась у суд за захистом. 
При цьому, позивачем не підтверджено належними доказами, той факт, що відповідач у справі - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради якимось чином порушує, не визнає або оспорює її права. 
На підставі викладеного, позов ОСОБА_3 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування – задовольнити частково.
Встановити факт, що посвідчений на ім`я ОСОБА_3 заповіт 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Полєжаєвою Надією Пантелеймонівною і зареєстрований у реєстрі за №3066 складений матір`ю ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині позову – відмовити.Оскільки судовому захисту підлягає лише невизнане, оспорене або порушене право, через, що правові підстави для задоволення позовних вимог до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради відсутні.
Судові витрати у розмірі 11 272(одинадцять тисяч двісті сімдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок віднести на користь держави. Оскільки в судовому засіданні представник позивача, адвокат Павленко В.І. судові витрати понесені при розгляді справи прохав покласти на позивача.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,- 
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_3 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна про встановлення факту, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування – задовольнити частково.
Встановити факт, що посвідчений на ім`я ОСОБА_3 заповіт 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Полєжаєвою Надією Пантелеймонівною і зареєстрований у реєстрі за №3066 складений матір`ю ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині позову – відмовити. 
Судові витрати у розмірі 11 272 (одинадцять тисяч двісті сімдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок віднести на користь держави.
Складання повного тексту відкладено на 10 (десять) днів 09 лютого 2026 року. 
Позивач - громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання за адресою – АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, місце знаходження – 36000, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок №36, код ЄДРПОУ 24388285.
Третя особа – приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна, місце знаходження – 36014, місто Полтава, вулиця Шведська, будинок №2, РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Усники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження. 
Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2026 року.

Суддя            І.О.Блажко