ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2026 року 	Справа № 280/9510/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельс Бад» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельс Бад» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення від 31.07.2025 за №00123630708, №00123650708, №00122930901, №00122870901, які прийнято за результатами фактичної перевірки та оформлено Актом ГУ ДПС у Запорізькій області від 25.06.2025 (зареєстрований в контролюючому органі 26.06.2025) №9022/08/01/07/08/44758670.
Ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у контролюючого органу були відсутні обґрунтовані підстави для призначення та проведення перевірки ТОВ «Цельс Бад» (відсутність податкової інформації та/або фактів про ймовірні порушення позивачем податкового законодавства), що є істотними процедурними порушеннями, які самі по собі є самостійними підставами для визнання протиправними податкових повідомлень – рішень прийнятих за результатами такої перевірки. Також, позивач вказував на те, що посадові особи Головного управління ДПС у Запорізькій області допустили порушення передбачене п.81.1. ст.81 ПУ України, а саме не надали копію наказу про проведення перевірки, не пред`явили направлення на проведення перевірки та службові посвідчення встановленого зразка. Крім того, позивач вказував на те, що контролюючим органом порушено порядок складання та вручення платнику податків копії акту перевірки та доданих до нього документів. Позивач зазначає, що зі змісту Акта фактичної перевірки неможливо встановити, в чому саме полягає порушення податкового законодавства, яке інкримінується ТОВ «Цельс Бад». Позивач також вказував на те, що висновки Акту перевірки про допущення ним порушень податкового законодавства є безпідставними та такими, що не підтверджуються зібраними доказами. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що перевірка позивача була призначена та проведена у відповідності приписів чинного законодавства України, у зв`язку із отриманням листа ДПС України від 22 квітня 2025 року №10982/7/99-00-07-03-04-07 повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Також, відповідач вказував на те, що до початку проведення перевірки особі, що фактично здійснювала розрахункові операції, а саме продавцю ТОВ «ЦЕЛЬС БАД», Рогальській Ользі Сергіївні, були пред`явлені службові посвідчення та направлення на проведення фактичної перевірки від 16.06.2025 року №1632 та №1633, а також вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки від 16.06.2025 року №1114-п, що підтверджує особистий підпис ОСОБА_1 в направленнях на перевірку. Відповідач вважає, що мав право на призначення та проведення перевірки. Також, представник відповідача вказував на те, що порушення позивачем вимог чинного законодавства України підтверджується висновками Акту перевірки та доказами зібраними у ході проведення такої перевірки. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 16.06.2025 ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ №1114-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Цельс Бад», яким на підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, пп.69.2-2, пп.69.27, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), ст. 72 Закону України від 18.06.2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації від державних органів про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, стосовно суб`єктів господарювання, які мають діючи ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та мають середньомісячний виторг у січні – березні 2025 році менший за 20,0 тис. грн., доповідної записки начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Рулевської Олени від 10.06.2025 року №2246/08-01-07-08-06, наказано провести з 16.06.2025 тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку кафе – бару за адресою: м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул.Товариська, буд.43, де здійснює діяльність ТОВ «Цельс Бад» (код ЄДРПОУ 44758670) за період з 01.01.2025 по день закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні. 
Також, 16.06.2025 контролюючим органом видано направлення на перевірку №1632 та №1633.
За результатами фактичної перевірки складено акт від 26.06.2025 №9022/08/01/07/08/44758670, яким встановлено, що позивачем, за адресою здійснення діяльності: м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул.Товариська, буд.43, порушено вимоги:
п.п.1, 2, 11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі – Закон №265) «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями); 
п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України;
п.1 Постанови КМ України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями), п.32 розділу ХІІІ Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), ч.16 ст.62 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №3817).
На підставі акту фактичної перевірки від 26.06.2025 року №9022/08/01/07/08/44758670, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області були прийняті податкові повідомлення – рішення від 31.07.2025 року №00123630708 на суму 6407,50 грн., №00123650708 на суму 2040,00 грн., №00122930901 на суму 16000,00 грн., №00122870901 на суму 24000,00 грн.
ППР перебували в адміністративному оскаржені. Рішенням про результат розгляду скарги ДПС України від 01.10.2025 №28633/6/99-00-06-03-02-06, скаргу позивача залишено без задоволення, ППР – без змін.
Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо правомірності призначення та проведення, суд зазначає таке.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. 
Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Суд зазначає, що відповідно до пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Суд зазначає, що у наказі про проведення фактичної перевірки була зазначена підстава для призначення перевірки, а саме отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи та доповідна записка начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Рулевської Олени від 10.06.2025 №2246/08-01-07-08-06.
При цьому, довідна записка ґрунтувалася на отриманні ГУ ДПС у Запорізькій області листа ДПС України від 22.04.2025 №10982/7/99-00-07-03-04-07, в якому повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема проаналізовано перелік платників, які декларують середньомісячні виторги від продажу товарів менше 20 тис. грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно призначено фактичну перевірку діяльності позивача.
Стосовно посилань позивача на те, що контролюючим органом не було у встановленому порядку вручено позивачу копію наказу про призначення перевірки та копії направлень на перевірку, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
З матеріалів справи судом встановлено, що копія наказу на перевірку була вручена на початку перевірки продавцю ТОВ «Цельс Бад» ОСОБА_1 , яка працює за трудовим договором. Зазначеній особі також було пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку, що підтверджується підписами на направленнях на перевірку.
Отже, контролюючим органом дотримано вимог ПК України, які надають право розпочати податкову перевірку платника податків.
Стосовно встановлених порушень законодавства, суд зазначає таке.
Щодо правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 №00122930901 на суму 16000,00 грн., суд зазначає таке.
Так, підставою для прийняття контролюючим органом зазначеного рішення стало те, що 20.06.2025 контролюючим органом було проведено контрольно розрахункову операцію, під час якої встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме реалізовано 1 літр сидру «Джин – тонік» з вмістом спирту 5,5% об. у пластиковій пляшці за ціною 40,00 грн. (в т.ч. ціна 1 літру сидру 34,00 грн. та ціна пляшки 6,00 грн.).
При цьому, з пояснень продавця ОСОБА_1 (а.с.112) встановлено, що зазначена особа підтверджує факт реалізації сидру «Джин – тонік» у пластиковій пляшці за ціною 40,00 грн. (в т.ч. ціна 1 літру сидру 34,00 грн. та ціна пляшки 6,00 грн.).
Також, ОСОБА_1 у поясненнях вказала про те, що фіскальний чек на загальну суму 40 гривень вона не видала тому, що не встигла. А Х-звіт з банківського терміналу не може зробити, тому що не було розрахунків карткою.
Відповідно до пункту 32 розділу XIII Закону № 3817 у період починаючи з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» для вин виноградних та іншої виноробної продукції застосовується розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 (далі – Постанова № 957), збільшений на 50 відсотків. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті інформацію про розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану».
Постановою №957 (зі змінами та доповненнями) встановлено розмір мінімальних роздрібних цін на сидр і перрі (без додання спирту) у тарі місткістю 1 літр в розмірі 44,70 грн. 
Суд зазначає, відповідно до пункту 25 частини 2 статті 73 Закону №3817 роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, - 100 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), розрахованої виходячи з мінімальної роздрібної ціни, але не менше 2 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. 
Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі 8000,00 гривень.
Отже, відповідачем до позивача правомірно застосовано штрафні санкції в розмірі 16000,00 грн., оскільки це мінімальна санкція передбачена Законом.
Посилання позивача на те, що реалізація товару не підтверджується належними доказами, суд відхиляє, оскільки факт реалізації сидру підтверджується поясненнями продавця ОСОБА_1 , яка підтвердила як факт реалізації сидру, так і не видачу фіскального чеку стосовно зазначеної операції.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 №00122930901 відсутні.
Стосовно правомірності прийняття контролюючим органом від 31.07.2025 №00122870901 на суму 24 000,00 грн., суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в об`єкті торгівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд.43, зареєстровано РРО моделі МІNІ-Т 400МЕ, заводський №ПБ4101932056, фіскальний номер 3001028301.
Контролюючий орган в ході аналізу за період з 01.01.2025 по 06.06.2025 інформаційної бази ДПС України, на яку надходять електронні копії розрахункових документів, встановлено, що позивачем через РРО моделі МІNІ-Т 400МЕ, заводський №ПБ4101932056, фіскальний номер 3001028301, у фіскальних чеках зазначено інформацію одних й тих же номерів та серій марок акцизного податку декілька разів, перелік яких зазначено у додатку 1 до акту.
Так, судом встановлено, що 13.02.2025 позивачем реалізовано горілку хлібний дар (фіскальний номер чеку 2910), з маркою акцизного податку АНІZ153646.
Також, позивачем 15.03.2025 реалізовано горілку хлібний дар (фіскальний номер чеку 2930), з маркою акцизного податку АНІZ153646.
Згідно з підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку – спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. 
Статтею 226 ПК визначені загальні правила маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. 
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України). 
Пунктом 226.7 статі 226 ПК України передбачено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; 
алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; 
вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;
алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки;
сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.
Як установлено пунктом 5 Положення № 1251, марка для алкогольних напоїв, крім виноробної продукції (лікеро-горілчана продукція), вітчизняного виробництва виготовляється у зеленій кольоровій гамі, для алкогольних напоїв, які є виноробною продукцією, вітчизняного виробництва – червоній, для алкогольних напоїв, крім виноробної продукції (лікеро-горілчана продукція), імпортного виробництва – фіолетовій, для алкогольних напоїв, які є виноробною продукцією, імпортного виробництва – оранжевій. Марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі QR-код) та лінійний штрих-код (далі штрих-код).
На кожну марку наносяться такі реквізити: слова «Україна», «МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ»; позначення виду марки, що складається із слів та літер «алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)» - «АВ ЛГП». «алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)» - «АВ ВП», «алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)» - «АІ ЛГП», «алкоголь імпортний (виноробна продукція)» - «АІ ВП», індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв); реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків; QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв). Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки. QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб- ресурс для перевірки марки. QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.
Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку. 
Відповідно до пункту 20 Положення №1251 маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Пунктом 226.11 статті 226 ПК України забороняються ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 09.09.2024 року у справі №280/6832/23, аналіз наведених норм податкового законодавства (статей 41, 74, 83 ПК України) свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
За таких обставин, контролюючим органом обґрунтовано встановлено порушення ст.226 ПК України, ч.16 ст.62 Закону №3817, в частині реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 36,00 грн., оскільки маркування алкогольних напоїв здійснюється відповідною маркою в залежності від виду продукції, міцності та об`єму тари, а марки акцизного податку унікальні і не можуть дублюватись на інших пляшках алкогольних виробів.
Пунктом 11 частини 2 статті 73 Закону № 3817 встановлена відповідальність до суб`єктів господарювання за виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом), застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів – 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
За таких обставин, контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн.
Стосовно правомірності прийняття податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 року № 00123630708 на суму 6407,50 грн., суд зазначає наступне.
Так, під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття зазначеного рішення слугували висновки контролюючого органу про те, що під час перевірки встановлено:
реалізація 1 літр сидру «Джин – тонік» з вмістом спирту 5,5% об. у пластиковій пляшці за ціною 40,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій, фіскальній чек не видавався;
не проведення через реєстратор розрахунковий операцій сум продажу на загальну суму 845,00 грн. а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 1 085,00 грн. (опис готівки додається), сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій 200,00 грн. Таким чином, перевіркою встановлено не проведення через РРО сум продажу на загальну суму 845,00 грн. – наступне вчинене порушення.;
проведення розрахункової операції через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: згідно фіскального чеку РРО №3122 від 21.06.2025 роздрукованого об 13:15:56 год. здійснено продаж «сидровий напій мандарин» за ціною 45,00 грн.; згідно фіскального чеку РРО №3144 від 23.06.2025 роздрукованого об 17:04:26 год. здійснено продаж «сидровий напій мандарин» за ціною 45,00 грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються № 265), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. 
Пунктом 11 статті 3 Закону № 265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Відповідно до приписів пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350.
Відповідно до пункту 1 розділу I Положення № 13, визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі – ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів. 
Згідно з пунктом 2 розділу 2 Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), який повинен містити, в тому числі: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9). 
Пунктом 3 розділу І Положення № 13 передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Пунктом 1 статті 17 Закону № 265 визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 
- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
У зв`язку з вищевикладеним та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265: 
- за реалізацію 1 літру сидру «Джин – тонік» з вмістом спирту 5,5% об. у пластиковій пляшці за ціною 40,00 грн. (розрахунковий документ не видавався) – застосована фінансова санкція у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) – за порушення, вчинене вперше (фінансова санкція складає 40,00 грн.). 
- не проведення через реєстратор розрахунковий операцій сум продажу на загальну суму 845,00 грн. – застосована фінансова санкція у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) – за кожне наступне вчинене порушення (фінансова санкція складає 845,00 грн. х 150% = 1 267,50 грн.).
Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону № 265, за порушення вимог Закону № 265 до суб`єктів господарювання, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовується фінансова санкція – триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У даному випадку фінансова санкція застосовується у розмірі: 17,00 грн. х 300 = 5 100,00 грн.
Позивачем встановлені порушення в ході розгляду адміністративної справи не спростовано.
Під час ухвалення рішення судом враховується правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.09.2025 по справі №480/727/24, в якій зазначено про обов`язковість зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при реалізації підакцизних товарів.
За таких обставин, підстави для скасування податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 року № 00123630708 відсутні.
Щодо правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 №00123650708, яким встановлено порушення п.85.2 ст.85 ПК України, суд зазначає наступне.
Так, під час розгляду справи судом встановлено, що під час проведення фактичної перевірки 20.06.2025 особі, яка здійснювала розрахункові операції – продавцю ОСОБА_1 , було вручено запит контролюючого органу про надання документів, які зобов`язано надати не пізніше 10 год. 00 хв. 23.06.2025.
Позивач в обґрунтування власної позиції зазначає, що на виконання вказаного запиту посадовим особам ГУ ДПС у Запорізькій області були надані запитувані документи в повному обсязі, однак всупереч нормам податкового законодавства останніми не надано опис отриманих документів, не зазначено які саме документи ними були отримані та які документи не були надані посадовим особам.
Відповідач навпаки зазначає, що позивачем обов`язок щодо подання документів виконано не було. 
Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 ПК України).
Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
За змістом пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Суд зазначає, що у разі необхідності у передбачених пунктом 85.4 статті 85 Кодексу випадках отримання від платника податків належним чином завірених копій документів, відповідний запит повинен бути поданий посадовою (службовою) особою територіального органу ДПС не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати закінчення перевірки.
В даному випадку запит вручено позивачу 20.06.2025, а відповідно п`ятим робочим днем є 27.06.2025, з урахуванням того, що 21-22.06.2025 були вихідними днями.
В акті фактичної перевірки ГУ ДПС стверджує про ненадання позивачем до перевірки документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, проте не конкретизує які саме документи не було надано позивачем.
Також, відсутній акт стосовно не надання витребуваних документів, із зазначенням переліку документів, що не були подані.
Крім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що запит відповідача не містив конкретного переліку запитуваних, у тому числі, первинних документів, а лише узагальнений (загальний) перелік типів документів, що не дозволяє ідентифікувати позивачу витребувані документи.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення – рішення від 31.07.2025 №00123650708.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи – підприємця Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельс Бад».
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельс Бад» (69121, м.Запоріжжя, вул.Ладозька, буд.19, код ЄДРПОУ 44758670) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 31.07.2025 №00123650708.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути на Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельс Бад» судовий збір в розмірі 102,00 грн. (сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова