ПОСТАНОВА 
іменем України

20 січня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 401/207/24
провадження № 22-ц/4809/176/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач),   Дьомич Л.М., Мурашка С.І.

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач– ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2025 року у складі судді Макарової Ю.І.,
ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дочок, які продовжують навчання.
В обґрунтування позову вказала, що сторони з 16 березня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 червня 2016 року. Від шлюбу мають спільних дочок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається 2-му курсі Полтавського Державного медичного університету, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на 1-му курсі Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка. Відповідач сплачував аліменти на утримання спільних дітей до досягнення ними повноліття. Після досягнення повноліття, жодної допомоги від відповідача на утримання повнолітніх дочок у зв`язку з їхнім навчанням не надавалося.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дочок у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які продовжують навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 січня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 вересня 2026 року і до закінчення навчання ОСОБА_4 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 включно. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 .
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 16 березня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 червня 2016 року по справі №401/1355/16-ц (а.с.71).
Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей – дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 (а.с.4, 5).
Відповідно до довідки Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка від 27 грудня 2023 року №143/2023 ОСОБА_4 є студенткою 1-го курсу ІС23БІ групи факультету історії, бізнес-освіти та права денної державної форми навчання. Термін навчання - з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с.12).
Як свідчить довідка Полтавського державного медичного університету від 08 січня 2024 року №346 ОСОБА_3 є студенткою 2-го курсу медичного факультету №1. Термін навчання - з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2028 року (а.с.13).
Також судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 , та від вказаного шлюбу мають сина - ОСОБА_6 (а.с.28, 29).
Відповідно до довідки КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради від 19 лютого 2024 року №20 ОСОБА_7 працює на посаді заступника директора з медсестринства. З01.01.2015 та перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ти років з 14.01.2024 по 14.01.2025 (а.с.30).
Батько відповідача - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_4 . Мати відповідача - ОСОБА_9 є пенсіонеркою за віком, про що свідчить копія її пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 від 07 вересня 2001 року (а.с.31,32).
Згідно з довідками військової частини НОМЕР_6 від 02 листопада 2023 року №695 та від 26 червня 2025 року №8868 головний сержант ОСОБА_2 на даний час перебуває на військовій службі під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_6 (а.с.40, 74).
Також суд встановив, що батько позивача - ОСОБА_10 є пенсіонером та інвалідом ІІ групи. Мати позивача - ОСОБА_11 є пенсіонеркою (а.с.44, 45).
Частково задовольняючи позов про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок, які продовжують навчання, суд першої інстанції виходив із встановленого законом обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати своїх повнолітніх дітей, тобто сплачувати аліменти на їх утримання на період навчання, та його можливості здійснювати таке утримання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту.
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про освіту» право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.
Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ст. 199 СК України у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються на денній формі навчання.
Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами по справі, що дочки сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент звернення до суду не досягли 23 років, продовжують навчання на денній формі, не працюють. Навчання на денній формі позбавляє їх можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги.
Що стосується такого обов`язкового складника для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, як можливість у батьків надавати матеріальну допомогу, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ, отримує грошове забезпечення, у зв`язку з чим, має можливість надавати матеріальну допомогу дочкам, які продовжують навчання, у виді сплати аліментів.
При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував обставини перебування на утриманні відповідача малолітнього сина від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, беручи до уваги встановлені судом обставини, можливість надання матеріальної допомоги відповідачем, який є працездатним, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд дійшов правильного висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які продовжують навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 січня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а у подальшому у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 вересня 2026 року і до закінчення навчання ОСОБА_4 , тобто по 30 червня 2027 року включно.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді  Л.М. Дьомич 

С.І. Мурашко