Справа № 645/2376/18
Провадження № 1-кп/645/9/26 

В И Р О К
Іменем України

04 лютого 2026 р.           м. Харків  
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017220000000415 від 12.05.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не має утриманців, працюючого на посаді Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілих - ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ),
захисника - адвоката ОСОБА_14 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 і визнане судом недоведеним
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 17 квітня 2017 року, який складено слідчим з ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_15 та затверджено прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 № 159-в від 23.05.2017 року у щорічній основній відпустці тривалістю десять календарних днів з 29.05.2017 року по 08.06.2017 року та відповідно до цього ж наказу продовжував знаходитись у відпустці, отримавши частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю сім календарних днів з 09.06.2017 року по 15.06.2017 року, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне продовження основної частини відпусти за рахунок лікарняного листа, а також незаконного перебування на лікарняному, 01.06.2017 року звернувся до службової особи лікаря - отоларинголога ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 з проханням відкрити лікарняний лист, починаючи з 01.06.2017 року, який у подальшому вніс до медичної картки хворого ОСОБА_6 завідомо неправдиві дані про огляд останнього та його стан здоров`я, вказавши, що оглядав цього пацієнта 01.06.2017 року, 05.06.2017 року та 09.06.2017 року.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи про підробку ОСОБА_17 лікарняного листа непрацездатності серії АДВ № 688013, у якому містились неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 нібито перебував на амбулаторному лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_8 у періоди з 01.06.2017 року по 05.06.2017 року та з 06.06.2017 року по 09.06.2017 року, що надавало останньому право після закінчення основної відпустки, починаючи з 15.06.2017 року продовжити перебування у відпустці ще на дев`ять днів, тобто до 24.06.2017 року, знову домовився зі службовою особою лікарем - отоларингологом ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 починаючи з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року та з 01.07.2017 року по 05.07.2017 року про відкриття лікарняного листа, який вніс до медичної картки хворого ОСОБА_6 завідомо неправдиві дані про огляд останнього та його стан здоров`я, вказавши, що оглядав цього пацієнта 26.06.2017 року, 30.06.2017 року, 01.07.2017 року та 05.07.2017 року, після цього знову підробив лікарняний лист серії АДВ № 688212, у якому містились неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 нібито перебував на амбулаторному лікування у ІНФОРМАЦІЯ_8 у вказані періоди.
У липні 2017 року ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_17 вказані завідомо підроблені документи - листки непрацездатності, після чого надав їх за місцем роботи, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , як підтвердження поважності причин його відсутності на роботі з правом на отримання допомоги з тимчасової непрацездатності і звільнення від відповідальності за прогули без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Крім того ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом введення в оману керівництва ІНФОРМАЦІЯ_9 у спосіб надання неправдивої інформації про тимчасову втрату працездатності, 06.07.2017 року надав підроблені лікарняні листи серії АДВ № 688013 та серії АДВ № 688212 за місцем роботи.
На підставі використання, шляхом надання ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , завідомо неправдивих документів - листків непрацездатності серії АДВ № 688013 та серії АДВ № 688212, йому за вказані періоди нараховано грошові кошти у сумі 2511,70 грн. та фактично виплачено на його картковий рахунок грошові кошти за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 у сумі 2021,90 грн.
Також ОСОБА_6 за вказані періоди нараховано грошові кошти за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_10 у сумі 2260,53 грн. та фактично виплачено на його картковий рахунок грошові кошти у сумі 1819,71 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
ІІ. Позиція потерпілих щодо пред`явленого обвинувачення 
Згідно з обвинувальним актом потерпілими у кримінальному провадженні визнані юридичні особи: ІНФОРМАЦІЯ_11 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_12 ), та ІНФОРМАЦІЯ_13 , правонаступником якої є ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Допитаний у судовому засіданні представник потерпілої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 пояснив суду, що надані ОСОБА_6 листки непрацездатності, видані ІНФОРМАЦІЯ_14 , відповідали формі і змісту, не були визнані недійсними або нечинними, не містили жодних недоліків, були опрацьовані та работодавцем була здійснена виплата за лікарняними листками за 5 днів на картковий рахунок ОСОБА_6 . Крім того представник пояснив, що жодних заборон чи обмежень щодо лікування пацієнта за межами населеного пункту, де фактично проживав або був зареєстрований пацієнт не було та він міг лікуватися де завгодно. Представник пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_13 до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень не зверталася, про факт їх вчинення останнім ІНФОРМАЦІЯ_13 дізналася від органу обвинувачення.
Також представник пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_9 заявлений цивільний позов на суму 2511,70 грн., на цей час вказану суму ОСОБА_6 не відшкодовано. 
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять цивільного позову ІНФОРМАЦІЯ_9 на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні представник потерпілої особи - ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_13 пояснила суду, що на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з 01.01.2023 року відбулося приєднання ІНФОРМАЦІЯ_15 до ІНФОРМАЦІЯ_16 , та відповідно,  ІНФОРМАЦІЯ_4 стало правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_11 . Представник потерпілої особи наголосила, що цивільний позов, заявлений ІНФОРМАЦІЯ_11  до ОСОБА_6 на суму 2260,53 грн. вона, як представник правонаступника, підтримує. Також, представник пояснила, що зі змісту цивільного позову їй стало відомо, що ОСОБА_6 підробив листки непрацездатності та  ІНФОРМАЦІЯ_11 останньому були виплачені грошові кошти на підставі цих лікарняних, які були отримані обвинуваченим. Крім того, представник потерпілого пояснила, що якщо б у лікарняних листках були виявлені будь-які недоліки, то ІНФОРМАЦІЯ_11 не могло б здійснити виплати за такими листками непрацездатності.
ІІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним показання у кримінальному провадженні
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України не визнав повністю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав суду показання, що в період часу з 29.05.2017 року по 15.06.2017 року він перебував у щорічній відпустці. Пояснив, що станом на той час він проживав разом із родиною свого сина ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки у сина народилася дитина, яка мала захворювання тазостегнового суглобу, через що тривалий час перебувала у гіпсі, у зв`язку із чим його невістка потребувала його допомоги із дитиною. ОСОБА_6 наголосив, що 31.05.2017 року він став себе погано почувати, у зв`язку із чим поїхав до свого лікаря ОСОБА_17 до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Лікар його оглянув та повідомив, що у нього гнійна ангіна, виписав йому антибіотики та інші ліки. На питання щодо інфекційності цього захворювання лікар йому відповів, що ця хвороба є інфекційною та небезпечною для дитини, через що ОСОБА_6 вирішив їхати до своєї доньки, яка проживала у с. Щасливцеве, Херсонської області, Генічеського району (далі - с. Щасливцеве) для лікування, щоб не заразити свою піврічну онуку. До с. Щасливцеве він приїхав 31.05.2017 року приблизно о 19:00 - 20:00 год., у нього була висока температура. ОСОБА_6 наголосив, що лікар ОСОБА_17 відкрив йому листок непрацездатності з 01.06.2017 року. У наступні 3-4 дні після приїзду до доньки він лежав, оскільки погано себе почував. 
Також ОСОБА_6 пояснив, що у його дочки ОСОБА_19 у с. Щасливцеве у цей період часу відпочивала її подруга ОСОБА_20 , яка дізнавшись, що він має їхати до лікаря на автомобілі до Харківської області 05.06.2017 року, звернулася до нього із проханням поїхати разом із ним. В подальшому, 05.06.2017 року він разом із ОСОБА_20 на автомобілі виїхали приблизно о 05:00 год. із с. Щасливцеве та приблизно о 09:00 - 10:00 год. приїхали до м. Харкова в район станції метро «Холодна гора», куди під`їхав його син ОСОБА_18 . Після цього він поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_7 до лікаря ОСОБА_17 на огляд. Після огляду лікар продовжив йому лікарняний до 09.06.2017 року та виписав додаткові ліки, та він на своєму автомобілі повернувся до дочки у с. Щасливцеве для продовження лікування. ОСОБА_6 пояснив, що лікар йому сказав, що якщо до 09.06.2017 року йому не стане краще, то він має з`явитися до нього на огляд. В подальшому лікар закрив лікарняний 09.06.2017 року. ОСОБА_6 наголосив, що через сплив тривалого часу він не пам`ятає чи був він на прийомі у лікаря 09.06.2017 року, а також чи спілкувався із лікарем засобами мобільного зв`язку 09.06.2017 року. За твердженням ОСОБА_6 10-11 червня 2017 року йому стало краще, та він залишився у дочки у с. Щасливцеве, оскільки ще перебував у відпустці. 
В подальшому 15-16 червня 2017 року його дочка поїхала до свого друга у м. Запоріжжя, та після повернення додому захворіла. Через декілька днів йому також стало погано та він повторно захворів. 23.06.2017 року його стан значно погіршився та він приблизно о 05:00 год. 24.06.2017 року виїхав із с. Щасливцеве та поїхав на своєму автомобілі до свого лікаря ОСОБА_17 до ІНФОРМАЦІЯ_7 на прийом. Прибувши до лікарні приблизно о 10:00 год. цього ж дня йому повідомили, що у суботу вона не працює, у зв`язку з чим він зателефонував лікарю та останній приїхав до лікарні, оглянув його, повідомив, що його стан гірший, ніж минулого разу, виписав йому курс лікування та сказав, що він відкриє йому лікарняний. У цей же день він повернувся до своєї доньки у с. Щасливцеве, де продовжував лікування до 05.07.2017 року. Та після одужання 05.07.2017 року він приїхав до лікаря ОСОБА_17 на огляд, після чого він закрив лікарняний.
ОСОБА_6 наголосив, що він не несе відповідальності за заповнення лікарем журналу реєстрації амбулаторних хворих, а також заповнення його медичної картки, вважав, що це зона відповідальності самого лікаря.
Крім того, неодноразово стверджував, що він дійсно хворів у періоди, за які йому оформлені листки непрацездатності, а саме: з 01.06.2017 року по 09.06.2017 року та з 26.06.2017 року по 05.07.2017 року, та жодних неправомірних домовленостей з лікарем, на які посилається сторона обвинувачення в обвинувальному акті, він не мав.
Крім того, обвинувачений наголосив, що йому належав особистий номер мобільного телефону - НОМЕР_1 . Номер мобільного телефону - НОМЕР_2 ніколи особисто йому не належав, ним могли користуватися його секретарі, та спілкування за ним могло відбуватися коли секретар передавав йому слухавку.
ОСОБА_6 просив ухвалити виправдувальний вирок за наслідками розгляду цього кримінального провадження.
ІV. Досліджені під час судового розгляду кримінального провадження докази
Під час судового розгляду допитані свідки сторони обвинувачення ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які надали показання по відомим їм обставинам у кримінальному провадженні.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21  надала показання, що вона працює на посаді головного державного інспектора ІНФОРМАЦІЯ_17 . Свідок пояснила, що раніше з 2013 або 2014 року по 2018 рік (точно не пам`ятає) вона працювала у ІНФОРМАЦІЯ_18 завідувачем сектору, де ОСОБА_6 був керівником. Свідок наголосила, що вона не пам`ятає чи перебував у періоди з 01.06.2017 року по 09.06.2017 року та з 26.06.2017 року по 05.07.2017 року ОСОБА_6 на лікарняному. Також пояснила, що у цей період працівник після виходу з лікарняного здавав листок непрацездатності у бухгалтерію. Свідок, відповідно до її обов`язків, на лікарняних листках проставляла лише стаж роботи працівника. Також свідок наголосила, що їй не відомо де саме перебував ОСОБА_6 під час лікування у вказані періоди. Жодних вимог щодо конкретного місцезнаходження хворого під час лікарняного не було. Свідок пояснила, що вона не пам`ятає, щоб у вказаний період були будь-які зауваження щодо листків непрацездатності ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що вона працює головним державним інспектором ІНФОРМАЦІЯ_19 . Станом на червень 2017 року вона працювала головним бухгалтером ІНФОРМАЦІЯ_20 . Наприкінці червня 2017 року вона була звільнена з цієї посади у зв`язку із скороченням штату, а наприкінці серпня 2017 року вона була прийнята на цю ж посаду. Свідок наголосила, що у той період часу відділ кадрів ІНФОРМАЦІЯ_20 передавав до бухгалтерії листки непрацездатності працівників, а вона, як головний бухгалтер, здійснювала відповідні нарахування за цими листками. Свідок стверджувала, що жодних проблем із листками непрацездатності, які надав ОСОБА_6 у неї не було. Вказала, що за 5 днів лікарняного здійснював виплату роботодавець, а за подальші дні лікарняного - ІНФОРМАЦІЯ_21 . Свідок, також, пояснила, що їй не відомо де саме проходив лікування ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що він працює начальником відділу адміністрування підрозділу сільськогосподарської галузі, лісової галузі та рибної галузі Управління оподаткування юридичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 . У червні-липні 2017 року працював заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_22 . Свідок наголосив, що із ОСОБА_6 він знайомий, у 2009 році він був призначений його заступником у ІНФОРМАЦІЯ_23 , та деякий час працював під його керівництвом. Свідок наголосив, що йому нічого не відомо про перебування ОСОБА_6 на лікарняному у періоди часу з 01.06.2017 року по 09.06.2017 року та з 26.06.2017 року по 05.07.2017 року. Також свідок пояснив, що у його контактах у мобільному телефоні вказаний номер мобільного телефона ОСОБА_6 - НОМЕР_3 .
Крім цього, під час судового розгляду допитані свідки сторони захисту - ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , які надали показання по відомим їм обставинам у кримінальному провадженні, а також за клопотанням сторони захисту досліджено аудіозаписи допитів свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_17 , здійснених попереднім складом суду, у зв`язку зі смертю вказаних свідків, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_25 серії НОМЕР_4 від 20.03.2020 року, та ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_24 від 11.12.2023 року по справі № 627/43/18 про закриття кримінального провадження № 42017220000001447 від 14.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 366 КПК Україна у зв`язу зі смертю обвинуваченого (том 6 а.с. 78-80, 211).
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав показання, що він є сином обвинуваченого ОСОБА_6 . На прохання його дружини у травні 2017 року його батько ОСОБА_6 переїхав до них у квартиру АДРЕСА_5 , де мешкав свідок зі своєю родиною. Свідок наголосив, що на початку червня батько захворів, у нього сильно боліло горло, та, оскільки у нього була маленька дитина, якій на той час було 6-7 місяців, він попросив батька звернутися до лікаря за консультацією. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_7 , де лікар його обстежив та відкрив лікарняний. У зв`язку із тим, що свідок побоювався, щоб батько не заразив його маленьку дитину, він звернувся до нього з проханням поїхати на час лікування до доньки ОСОБА_26 , яка проживала у с. Щасливцеве Херсонської області, що він і зробив. Через декілька днів батько разом із його знайомою ОСОБА_27 приїхали до м. Харкова, свідок стверджував, що він їх зустрів та побачив, що батько ще погано себе почуває, та він відвіз його до ІНФОРМАЦІЯ_7 на прийом до лікаря. Після обстеження ОСОБА_6 лікар виписав йому рецепт, свідок купив у аптеці йому ліки та оскільки у нього було інфекційне захворювання горла, вони вирішили, що батько повернеться до доньки у с. Щасливцеве Херсонської області для продовження лікування. За період лікування батька свідок лише один раз супроводжував його особисто до лікаря. Свідок наголосив, що після одужання та повернення від його сестри, ОСОБА_6 приїхав до них та продовжував проживати разом із родиною свідка. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що вона з 2000 року по 2016 рік була підлеглою ОСОБА_6 , а у 2016 році була переведена до ІНФОРМАЦІЯ_25 . Крім того свідок повідомила, що вона є подругою доньки ОСОБА_6 - ОСОБА_26 , з якою вони познайомилися на роботі та товаришували близько 10 років. Свідок повідомила, що ОСОБА_6 на момент події був зареєстрований у смт. Красний Кут Харківської області, а проживав у сина у м. Харкові. Донька ОСОБА_6 мешкала у с. Щасливцеве, Геніческого району, Херсонської області (назву вулиці та номеру будинку не пам`ятає). Наприкінці травня 2017 року свідок пішла у відпустку та поїхала до доньки ОСОБА_6 у с. Щасливцеве Херсонської області на відпочинок. В подальшому зателефонував син ОСОБА_6 ОСОБА_28 та повідомив, що батько захворів та він поїде до ОСОБА_29 лікуватися, щоб не заразити його маленьку дитину, про що, також, їй повідомила її подруга ОСОБА_19 . Свідок наголосила, що ОСОБА_6 приїхав на своєму автомобілі з високою температурою, у нього боліло горло, був підвищений тиск. За ним доглядала донька ОСОБА_29 . 06.06.2017 року свідкові необхідно було прибути на роботу, та вона поїхала 05.06.2017 року із ОСОБА_6 на його автомобілі у м. Харків, оскільки останній мав їхати до лікаря. Прибувши до м. Харкова, свідок вийшла з автомобіля біля станції метро «Холодна Гора», а син ОСОБА_6 приїхав до цієї ж станції, сів за кермо автомобіля ОСОБА_6 та вони разом поїхали у смт. Красний Кут до лікаря. Свідок наголосила, що їй особисто не відомо, чи продовжив лікування ОСОБА_6 після 05.06.2017 року. Зі слів доньки ОСОБА_6 свідкові відомо, що її батько хворів тривалий час.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив суду, що він працював лікарем отоларингологом протягом 36 років. У жовтні 2017 року до нього з`явилися працівники поліції, провели обшук, вилучили журнал прийому пацієнтів та інші документи. Його звинувачувати у тому, що ОСОБА_6 не приїжджав до нього на прийом у лікарню та що він підробив лікарняні листки ОСОБА_6 . Свідок наголосив, що ОСОБА_6 був його пацієнтом, він прибув до нього на прийом до лікарні зі скаргами на погіршення стану здоров`я, він оглянув його, здійснив відповідні записи у медичну картку ОСОБА_6 , відкрив лікарняний. Свідок пояснив, що лікар спочатку має заповнити талон, в який має внести відповідні дані пацієнта, які повідомляє лікарю виключно пацієнт, в тому числі: прізвище ім`я та по батькові, дату і місце народження, місце роботи, номер і серію паспорта. Також свідок стверджував, що йому відомо, що телефонні розмови ОСОБА_6 прослуховувалися співробітниками правоохоронних органів, проте не було зафіксовано щоб ОСОБА_6 телефонував та диктував йому усі свої дані. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 зареєстрований у Краснокутському районі Харківської області, тому, як лікар ІНФОРМАЦІЯ_7 він надавав останньому медичну допомогу. Свідок стверджував, що у медичній карточці хворого ОСОБА_6 ним вказано діагноз, призначене лікування, а також міститься підпис останнього у графі «Згоден із призначеним лікуванням». Таким чином свідок пояснив, що ОСОБА_6 з`являвся до нього на прийом. При цьому, свідок наголосив, що ОСОБА_6 у 2017 році звертався до нього 3-4 рази у зв`язку із захворюванням верхніх дихальних шляхів. 31.05.2017 року ОСОБА_6 приїхав до лікарні на огляд, свідок його оглянув та діагностував загострення хронічного тонзиліту, оформив талон, зробив записи в амбулаторній картці, призначив лікування. ОСОБА_6 повідомив, що йому потрібний лікарняний, після цього він зробив запис у журналі. Свідок пояснив, що спочатку лікарняний відкривається на 5 днів. ОСОБА_6 з`явився до свідка через п`ять днів, він зробив запис в амбулаторній картці хворого, провів повторний огляд та продовжив ОСОБА_6 лікарняний, оскільки останній не одужав. В подальшому у червні 2017 року (точної дати не пам`ятає) він особисто видав ОСОБА_6 листок непрацездатності. В подальшому приблизно 23-24.06.2017 року (точно не пам`ятає) ОСОБА_6 зранку з`явився до свідка додому зі скаргами на біль у горлі. Свідок сказав, щоб він їхав до лікарні. Це був вихідний день, та оскільки відкрити лікарняний у вихідний день неможливо, свідок оглянув його, встановив діагноз - катаральна ангіна, призначив йому лікування (антибіотики, антигістамінний препарат, препарат для орошання горла), заповнив талон та амбулаторну карту і залишив їх на столі, а в понеділок відкрив лікарняний останньому. Потім ОСОБА_6 приїхав до нього на прийом (дату не пам`ятає), та свідок продовжив йому лікування не більше, ніж на 10 днів та змінив антибактеріальну терапію. В подальшому ОСОБА_6 прийшов до нього на прийом (дату не пам`ятає), свідок його оглянув та закрив лікарняний і видав йому листок непрацездатності. Також свідок повідомив, що він не пам`ятає, щоб спілкувався із ОСОБА_6 засобами мобільного зв`язку у період часу, коли останній перебував на амбулаторному лікуванні. Та вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_5 . Наголосив, що голос на диску, який міститься в матеріалах справи, йому не належить.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що він є знайомим ОСОБА_6 та перебуває з ним у хороших стосунках. Після виходу у відставку він часто проживав у будинку, розташованому у АДРЕСА_6 . Неподалік від його будинку розташований будинок доньки ОСОБА_6 . Свідок наголосив, що 01.06.2017 року він зателефонував ОСОБА_6 щоб привітати його із днем народження, та у телефонній розмові він дізнався, що ОСОБА_6 перебуває у с. Щасливцеве Херсонської області у своєї доньки. Після цього свідок купив віскі та подарунок для ОСОБА_6 та поїхав його привітати особисто, прибувши до останнього свідок побачив, що він хворий. ОСОБА_6 повідомив йому, що перебуватиме у доньки деякий час. Спочатку свідок подумав що ОСОБА_6 перебуває у відпустці. В подальшому приблизно через 3 тижні вони зустрілися у аптеці у с. Щасливцеве Херсонської області, він ще хворів. Свідок порадив йому повертатися до м. Харкова для лікування, проте ОСОБА_6 розповів йому, що він звертався до лікаря ОСОБА_17 , якого свідок особисто не знає, та останній призначив йому лікування. Приблизно в період часу з 28 по 30 червня 2017 року свідок зустрів ОСОБА_6 на ринку у с. Щасливцеве Херсонської області та останній повідомив йому, що йому трохи краще, проте він ще хворіє, також повідомив, що їздив до лікаря. В подальшому приблизно 20.07.2017 року свідок заїхав до доньки ОСОБА_6 та остання повідомила йому, що батько вже одужав та поїхав до м. Харкова.
Судом проведено допит всіх заявлених свідків сторони обвинувачення та сторони захисту, однак наданими показаннями свідків, як з боку сторони захисту, так і з боку сторони обвинувачення, не підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Жоден зі свідків з боку сторони обвинувачення не надав показань, які б підтверджували умисел ОСОБА_6 на незаконне продовження своєї основної частини відпусти за рахунок лікарняного листа, а також незаконного перебування на лікарняному з в період: з 01.06.2017 року по 05.06.2017 року, з 06.06.2017 року по 09.06.2017 року, та з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року, з 01.07.2017 року по 05.07.2017 року, а також звернення до лікаря, який вніс завідомо неправдиві дані про огляд ОСОБА_6 та його стан здоров`я, та що лікар підробив два лікарняних листа та вніс у них неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 нібито перебував на амбулаторному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_8 у вказані періоди.
Натомість, свідки сторони захисту ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 під час судового розгляду кримінального провадження підтвердили, що ОСОБА_6 дійсно хворів, перебував на лікарняному та відвідував лікаря ОСОБА_17 у період червень - липень 2017 року.
Крім того під час судового розгляду досліджено процесуальні документи та письмові докази у кримінальному провадженні № 42017220000000415 від 12.05.2017 року, а саме:
- оригінал витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 42017220000000415, відомості про яке внесені: 12.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам, а також сприяння ведення господарської діяльності окремим суб`єктам господарювання, отримання незаконних переваг від платників податків, надання протиправних вказівок підлеглим працівникам в тому числі оперативних підрозділів з боку окремих посадових осіб правоохоронних органів в Харківській області; 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою працівниками податкової інспекції; та 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підроблення документів (том 4 а.с. 223-224);
- оригінал витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 42017220000001476, відомості про яке внесені: 12.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам, а також сприяння ведення господарської діяльності окремим суб`єктам господарювання, отримання незаконних переваг від платників податків, надання протиправних вказівок підлеглим працівникам в тому числі оперативних підрозділів з боку окремих посадових осіб правоохоронних органів в Харківській області; 28.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України за фактом здійснення незаконної виплати грошових коштів працівниками податкового органу за попередньою домовленістю з метою заволодіння та використання у власних потребах (том 4 а.с. 225-226);
- наказ ІНФОРМАЦІЯ_26 № 1756-о від 19.06.2015 року про призначення ОСОБА_6 в порядку переведення на посаду першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_27 (том 3 а.с. 61);
- особову картку державного службовця ОСОБА_6 , першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_27 (том 3 а.с. 64-67);
- матеріали перевірки інформації щодо можливих неправомірних дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_9 , та супровідний лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_28 ОСОБА_30 про їх направлення на адресу заступника прокурора Харківської області від 21.04.2017 року (том 2 а.с. 231, 232-254);
- розрахунок оплати лікарняного листа ОСОБА_6 за періоди: 18.04.2017 - 22.04.2017 та 23.04.2017 - 28.04.2017 (том 3 а.с. 54); 
- копію Наказу № 159-в від 23.05.2017 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_6 », зі змісту якого убачається, що ОСОБА_6 першому заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 надано частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 10 календарних днів з 29.05.2017 року по 08.06.2017 року за робочий рік з 19.06.2016 по 18.06.2017 та частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 07 календарних днів з 09.06.2017 по 15.06.2017 за період з 29.09.2015 по 28.09.2016 на підставі його заяви (том 2 а.с. 156);
- ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_29 ОСОБА_31 від 06.06.2017 року по справі № 790/6495т/17 провадження № 11кс/790/6257/17, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 з мобільного телефону № НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_30 » терміном на 40 (сорок) днів з моменту підписання ухвали, тобто до 16 липня 2017 року (том 3 а.с. 179-180);
- табелі обліку використання робочого часу ІНФОРМАЦІЯ_5 за травень 2017 року, за червень 2017 року, за липень 2017 року (том 2 а.с. 159-161);
- оригінали листків непрацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212, відповідно до яких ОСОБА_6 перебував на амбулаторному лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_8 у періоди з 01.06.2017 року по 05.06.2017 року та з 06.06.2017 року по 09.06.2017 року, а також з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року та з 01.07.2017 року по 05.07.2017 року (том 3 а.с. 108,том 7 а.с. 187);
- довідку про нарахування заробітної плати ОСОБА_6 , першому заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 за вересень та жовтень 2017 року (том 3 а.с. 53);
- протокол про результат здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.10.2017 року старшого оперуповноваженого з ІНФОРМАЦІЯ_31 старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_32 та додаток до нього - DVD-R №18 (том 2 а.с. 73, 74-132); 
- постанову про розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 30.10.2017 року прокурора відділу 51/1 прокуратури області юриста 2 класу ОСОБА_33 , погоджену заступником прокурора області старшим радником юстиції ОСОБА_34 , на підставі якої, зокрема, знято гриф секретності (розсекречено) матеріали проведених УВБ ГУ ДФС у Харківській області негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з: протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії № 218т від 27.10.2017, на 27 аркушах, прим. № 1 «таємно»; протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії № 219т від 27.10.2017, на 59 аркушах, прим. № 1 «таємно»; диску DVD-R №17 «таємно» DVD-R №18 «таємно» (том 2 а.с. 71-72);
- відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_32 від 22.11.2017 року, відповідно до яких ОСОБА_6 з 21.09.2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 (том 3 а.с. 60);
- протокол обшуку від 05.12.2017 року, проведеного прокурором ІНФОРМАЦІЯ_33 № 3 юристом 1 класу ОСОБА_35 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_34 від 29.11.2017 року кабінеті № 53 ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_8 , за наслідками якого вилучено амбулаторну картку хворого ОСОБА_6 , 1961 року народження, та журнал реєстрації амбулаторних хворих (том 2 а.с. 171-175);
- протокол обшуку від 05.12.2017 року, проведеного прокурором ІНФОРМАЦІЯ_33 № 3 юристом 1 класу ОСОБА_35 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 року кабінеті № 53 ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_8 , за наслідками якого вилучено: завірену копію табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_35 » за період стосовно ОСОБА_17 за періоди: з 01.01.2017 по 31.01.2017; з 01.02.2017 по 28.01.2017, з 01.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 31.07.2017, копію журналу реєстрації листків непрацездатності Краснокутської Центральної районної лікарні КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_36 за період з 16.01.017 по 13.07.2017; корінець листка непрацездатності серія АДВ № 688212 та корінець листка непрацездатності серія АДВ № 388013, корінець листка непрацездатності серія АГЦ № 673865 (том 2 а.с. 176-180);
- протокол обшуку від 05.12.2017 року, проведеного старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області юристом 2 класу ОСОБА_36 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , де розташована ІНФОРМАЦІЯ_9 (том 2 а.с. 181-191);
- протокол обшуку від 05.12.2017 року, проведеного старшим слідчим 1 СВ СУ прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_9 (том 2 а.с. 191-202);
- лист в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_37 на адресу в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_37 полковника податкової міліції ОСОБА_38 за № 5937/8/20-23-05-49 від 11.12.2017 року, яким повідомлено, що першому заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 по лікарняним: серії АДВ №688013 від 01.06.2017 (за період з 01.06.2017 по 09.06.2017) нараховано та виплачено: за перші п`ять днів грошові кошти за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_20 з 01.06. по 05.06.2017 в сумі 1255,85 (фактично отримав 1010,95 грн. на картковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_38 ); після 5 днів (з 06.06 по 09.06.2017) нараховано грошові кошти за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_15 в сумі 1004,68 грн. (фактично отримав 808,76 грн. на картковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_38 ); серії АДВ № 688212 від 26.0.2017 (за період з 26.06.2017 по 05.07.2017) по вказаному лікарняному листу нараховано та виплачено: за перші п`ять днів грошові кошти за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_20 з 26.06. по 30.06.2017 в сумі 1255,85 (фактично отримав 1010,95 грн. на картковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_38 ); після 5 днів (з 01.07 по 05.07.2017) нараховано грошові кошти за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_15 в сумі 1255,85 грн. (фактично отримав 1010,95 грн. на картковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_38 ). По лікарняним серії АДВ № 688212 та АДВ № 688013 ОСОБА_6 отримав 3841,61 грн. з урахуванням утриманих податків та зборів (том 3 а.с. 56);
- постанову прокуратури Харківської області про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 13.12.2017 року, відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017220000001444 від 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та № 42017220000001445 від 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України об`єднано та присвоєно єдиний реєстраційний номер № 42017220000001444 (том ІІ а.с. 226-227);
- постанову прокуратури Харківської області про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 13.12.2017 року, відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017220000000415 від 12.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та № 42017220000001444 від 13.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України об`єднано та присвоєно єдиний реєстраційний № 42017220000000415 (том 2 а.с. 226-227);
- матеріали тимчасового доступу до речей і документів, здійсненого в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_39 », у тому числі: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2017 з додатком до нього - описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді; СD-R диск вх 42707 вих 25957/2/кт (том 2 а.с. 146, 147-149, 153-155);
- протоколи огляду предметів, які можуть мати значення речових доказів від 15.12.2017 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_39 (том 2 а.с. 133-139, 140-142);
- постанову прокуратури Харківської області від 28.12.2017 рок, якою виділено з матеріалів досудового розслідування № 42017220000000415 матеріали щодо можливого протиправного нарахування та виплати заробітної плати ІНФОРМАЦІЯ_20 в окреме провадження. Матеріалам кримінального провадження присвоєно № 42017220000001476 (том 4 а.с. 191-193);
- матеріали здійсненого тимчасового доступу до речей і документів в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_39 », у тому числі: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25.01.2018 року, опис вкладення речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 25.01.2018 року та вилучені документи: роздруківка завірена печаткою по картці ОСОБА_6 № НОМЕР_6 , роздруківка по використанню картки, роздруківка з базовими номерами та логіном, роздруківка по картці № НОМЕР_6 , роздруківка по картці № НОМЕР_7 (том 3 а.с. 14, 15-16, 17, 18-52);
- матеріали тимчасового доступу до речей і документів, здійсненого в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_39 », у тому числі: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.02.2018 з додатком до нього - описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді; копію паспорта МН 057000 ОСОБА_6 (сторінки 2-3, 12-13); Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ІНФОРМАЦІЯ_40 ОСОБА_6 від 26.06.2013 року, в якій зазначені номери телефонів останнього, а саме: мобільний телефон НОМЕР_8 та робочий телефон НОМЕР_9 ; СD-R диск вх 596 (том 2 а.с. 58-64, 66);
- лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 за № 01-14-41 від 04.01.2018 року на ім`я старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_40 , відповідно до якого Управлінням виконавчої дирекції Фону в Харківській області фонду соціального страхування України 23.08.2017 року отримано від ІНФОРМАЦІЯ_5 (страхувальник) заяву-розрахунок від 15.08.2017 року № 93/10/20-23-05-52 для отримання фінансування на надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду в сумі 6372,41 грн. в тому числі ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_10 ) по листках непрацездатності серія АДВ № 688013 в сумі 1004,68 грн. та серія АДВ № 688212 в сумі 1255,85 грн. Фінансування страхувальнику по вказаній заяві-розрахунку було надано 28.08.2017 року платіжним дорученням № 142. А також додатки до цього листа: копія заяви-розрахунку від 15.08.2017 року за № 93/10/20-23-05-52 та копія платіжного доручення від 28.08.2017 за № 142 (том 3 а.с. 75, 76- 77, 78);
- лист ІНФОРМАЦІЯ_41 за № 20-15-26/1057 від 08.02.2018 року на ім`я старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_42 ОСОБА_40 про виділення фахівця - головного державного фінансового інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_41 з 08.02.2018 року для участі у проведенні спільної перевірки з метою встановлення суми коштів безпідставно отриманої першим заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 протягом 2017 року в рамках розслідування кримінального провадження № 42017220000000415 від 12.05.2017 року (том 3 а.с. 81);
- супровідний лист ІНФОРМАЦІЯ_41 за № 20-15-26/1233 від 15.02.2018 року на ім`я старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_42 ОСОБА_40 про направлення довідки, складеної 15.02.2018 року головним фінансовим інспектором ОСОБА_42 за результатами проведеної перевірки з встановлення суми коштів, отриманих першим заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 протягом 2017 року в рамках розслідування кримінального провадження № 42017220000000415 від 12.05.2017 року. А також довідка перевірки від 15.02.2018 року та копії матеріалів кримінального провадження № 42017220000000415 від 12.05.2017 року, які використовувалися під час проведення перевірки (том 3 а.с. 82, 83-85, 86-117);
- висновок № 013-18 судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 42017220000000415, складений 28.02.2018 року судовим експертом ППЦЕкспертно-консалтингова фірма « ІНФОРМАЦІЯ_43 » ОСОБА_43 , за результатами проведення якої встановлено, що загальна сума нарахованих ОСОБА_6 грошових коштів за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 у період лікарняних листів нерацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212 (окремо по кожному фонду) становить 4772,23 грн., у тому числі: за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 - 2511,70 грн., за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_10 - 2260,53 грн.; загальна сума фактично виплачених вищевказаних лікарняних листків непрацездатності на картковий рахунок ОСОБА_6 становить 3841,63 грн., у тому числі: за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 - 2021,91 грн., за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_10 - 1819,72 грн. (том 3 а.с. 122-139);
- постанову прокуратури Харківської області від 26.11.2018 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42017220000001476 від 28.12.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діянні посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 191 КК України (том 4 а.с. 168-174);
- листи ІНФОРМАЦІЯ_44 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_45 : за № 22200/9/20-40-10-05-01 від 12.07.2019 року, яким повідомлено про реорганізацію ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом її приєднання до ІНФОРМАЦІЯ_25 на підставі постанови КМУ від 28.03.2018 року за № 296; а також за № 64/9/20-40-08-05-01 від 04.09.2019 року, яким повідомлено про перехід прав та обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_6 до його правонаступника - ІНФОРМАЦІЯ_6 , з відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2019 року та випискою з цього ж реєстру від 01.08.2019 року; наказ ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 18 від 29.08.2019 року про початок діяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 3 а.с. 154-155, 156-159, 199-200, 201-202, 203-204); 
- наказ ІНФОРМАЦІЯ_46 № 755 від 24.12.2020 року про початок забезпечення здійснення територіальними органами ІНФОРМАЦІЯ_2 повноважень та функцій, та положення про ІНФОРМАЦІЯ_47 , затверджене наказом ІНФОРМАЦІЯ_46 за № 643 від 12.11.2020 року (том 4 а.с. 160, 161-162); 
- лист ІНФОРМАЦІЯ_48 за № 31/1-342-17 від 13.08.2021 року на ім`я судді ІНФОРМАЦІЯ_45 ОСОБА_44 , яким повідомлено, що відповідно до акту № 15 від 2.02.2018 року щодо скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації рішенням експертної комісії прокуратури області розсекречені клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у тому числі щодо ОСОБА_6 . Враховуючи викладене, 09.03.2018 року, тобто під час досудового розслідування кримінального провадження № 42017220000000415 від 12.05.2017 року, прокуратурою області направлено голові апеляційного суду області для розгляду по суті постанову про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій та клопотання про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій. А також копію листа ІНФОРМАЦІЯ_49 за № 15/1-342-17 від 09.03.2018 року на ім`я голови ІНФОРМАЦІЯ_29 ОСОБА_31 , яким повідомлено, що відповідно до акту № 15 від 20.02.2018 року щодо скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, рішенням ІНФОРМАЦІЯ_50 , відповідно до розділу 5 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, розсекречені клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій: № 2906т від 02.06.2017, № 2907т від 02.06.2017, № 2908 від 02.06.2017, № 2909 від 02.06.2017, № 2910 від 02.06.2017, № 2911 від 02.06.2017, № 2912 від 02.06.2017, а також одначасно направлено для розгляду по суті постанову про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання про розсекречення матеріальних носіїв інформації, клопотання про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій (том 4 а.с. 35, 36);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.07.2024 року, проведеного на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_45 від 25.06.2024 року, начальником Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_45 , за результатами якого вилучено у КНП ІНФОРМАЦІЯ_51 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 - оригінал амбулаторної картки хворого ОСОБА_6 , 1961 року народження, с. Городне, в 1 томі, не прошитої, (у склеєному виді) на 13 аркушах з номерами аркушів з 97 по 109, та журнал реєстрації амбулаторних хворих за 2017 рік в прошитому вигляді із засвідчувальним написом 87 сторінок ІНФОРМАЦІЯ_52 лікаря отоларинголога за 2017 рік, а також опис вказаних речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду від 12.07.2024 року (том 6 а.с. 133-134, 135);
- амбулаторна картка хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_53 , (копія) (том 6 а.с. 144-167);
- журнал реєстрації амбулаторних хворих ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія) (том 6 а.с. 168-178);
- висновок експерта № 183 за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні № 42017220000001447 від 14.12.2017 року, складеного 30.06.2023 року судовим експертом Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_54 » (том 7 а.с. 188-195).
Крім того, судом досліджені письмові докази, надані стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження.
Так, зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр) за № 287315810 від 29.11.2021 року убачається, що 01.04.2013 року до Реєстру внесені відомості про право приватної власності ОСОБА_19 на нерухоме майно - об`єкт незавершеного будівництва, приватний, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 225,01 кв.м, житловий будинок готовністю 79 %, розташований за адресою: АДРЕСА_10 , який належить власниці на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 247; ВТЕ 238208; ВТЕ 238209, посвідченого приватним нотаріусом Геніческого районного нотаріального округу ОСОБА_46 (том 4 а.с. 280).
Крім того, на підтвердження родинних відносин стороною захисту надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_55 , серії НОМЕР_11 , виданого Козіївським ОАЦС Краснокутського району Харківської області 08.02.1985 року, в якому в графі батько вказаний ОСОБА_6 (том 4 а.с. 279).
Також, до матеріалів кримінального провадження долучено копію паспорта громадянки України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_55 , серії НОМЕР_17 та копія картки платника податків № НОМЕР_12 (том 4 а.с. 276-278).
Крім того, стороною захисту надані суду відповіді мобільних операторів на адвокатські запити щодо належності ОСОБА_6 номерів мобільних телефонів у період травень-серпень 2017 року.
Так, на запит адвоката ОСОБА_14 № 27 від 08.11.2019 року ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_30 » надано відповідь № 6336349758/03/03/02 від 25.11.2019 року, зі змісту якої випливає, що у період травень-серпень 2017 року телефонний номер НОМЕР_8 за гр. ОСОБА_6 як абонентом не був зареєстрований (том 4 а.с. 3).
Крім того, на запит адвоката ОСОБА_14 № 28 від 08.11.2019 року ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_56 » надано відповідь № ВД-19-13291 від 21.11.2019 року, водовідні до якої абонентський номер НОМЕР_13 був зареєстрований за гр. ОСОБА_6 за період травень-серпень 2017 року (том 4 а.с. 4).
Разом з тим, зі змісту дослідженої судом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ІНФОРМАЦІЯ_40 ОСОБА_6 від 26.06.2013 року, номером одного з мобільних телефонів ОСОБА_6 вказаний НОМЕР_8 (том 2 а.с. 59).
Також, суд бере до уваги, що з показань ОСОБА_6 , наданих ним під час його допиту, випливає, що номером його особистого мобільного телефону на момент події був номер НОМЕР_13 , а мобільним телефоном із номером НОМЕР_8 могли користуватися його секретарі, та він також міг за цим телефоном спілкуватися, коли вони передавали йому слухавку.
Отже, виходячи із досліджених судом письмових доказів щодо належності ОСОБА_6 номерів мобільних телефонів у період травень-серпень 2017 року, а також показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_23 , суд приходить до висновку, що мобільний телефон із номером НОМЕР_8 також перебував у користуванні ОСОБА_6 у цей період.
В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинуваченого наголошувала, що зі змісту протоколу огляду предметів, які можуть мати значення речових доказів від 15.12.2017 року випливає, що абонент за номером НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , у дні відкриття лікарняних листків, відвідування лікаря та закриття лікарняних листків не перебував в зоні базових станцій в межах населеного пункта, де знаходиться лікарня.
Дослідивши фактичні обставини, які встановлені у протоколі огляду предметів, які можуть мати значення речових доказів від 15.12.2017 року, судом встановлено, таке.
Абонент за номером НОМЕР_2 знаходився 31.05.2017 року о 13 год 17 хв. 59 с. в зоні базових станцій за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Коротич за межами населеного пункта, що узгоджується із показаннями самого обвинуваченого та свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про те, що саме 31.05.2017 року ОСОБА_6 звернувся до лікаря ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 зі скаргами на стан здоров`я. Після цього ОСОБА_6 вирушив на своєму автомобілі до с. Щасливцеве, Геніческого району, Харківської області.
В подальшому цей мобільний пристрій о 16 год. 07 хв. 52 с. 31.05.2017 року знаходився в зоні дії базових станцій за адресою: АДРЕСА_11 , а у 16 год. 26 хв. 24 с. та о 17 год. 17 хв. 46 с. цього ж дня абонент з вказаним номером знаходився в зоні базових станцій у АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 , відповідно. В подальшому, 01.06.2017 року о 05 год. 55 хв. 38 с. абонент вже знаходився в зоні базових станцій за адресою: АДРЕСА_14 , та у цьому ж населеному пункті він перебував 01.06.2017 року у наступні години: о 08:10:00, о 09:08:01, о 10:06:56, об 11:06:30, о 12:07:58, о 12:58:56, о 13:55:40, о 15:12:35, о 16:21:08, о 17:08:32, о 18:19:59, о 19:19:10. 
За 02.06.2017 року та 03.06.2017 року інформація про перебування цього абонента в будь-яких зонах базових станцій у протоколі відсутня. 
05.06.2017 року о 12 год. 25 хв. 38 с. абонент знаходився в зоні базових станцій за адресою: АДРЕСА_15 . Після цього часу жодної інформації про перебування цього абонента у вказаному чи іншому населеному пункті протокол не містить. 
Також зі змісту протоколу випливає, що 06.06.2017 року абонент вже знаходився в зоні базових станцій за адресою: АДРЕСА_14 та АДРЕСА_15 у наступні години: о 09:45:18, об 11:00:46, о 12:58:42, о 15:20:10, о16:54:37, о 19:31:19. За 07.06.2017 року інформація про перебування цього абонента в будь-яких зонах базових станцій у протоколі відсутня. 08.06.2017 року абонент знаходився в зоні базових станцій за адресою: АДРЕСА_14 у наступні години: о 10:38:06, об 11:54:28, о 20:58:07. 09.06.2017 року абонент знаходився в зоні базових станцій за адресою: АДРЕСА_14 та АДРЕСА_15 у наступні години: об 11:06:22, об 11:42:45, о 14:24:52, о 16:00:30, о 16:34:15 (том 2 а.с. 140-142).
Разом з тим, суд зазначає, що сам по собі факт перебування мобільного телефону в зоні дії певної базової станції не є беззаперечним доказом присутності його власника в тому ж місці. Дані про трафік мобільного зв`язку, отримані в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії, фіксують лише місцезнаходження мобільного телефона, а не конкретної фізичної особи - власника або користувача цього пристрою. Такі дані є непрямими доказами та мають оцінюватися судом лише у поєднанні з іншими підтвердженнями (показаннями свідків, відеозаписами тощо), які ідентифікують саме обвинуваченого.
Також, судом встановлено, що зі змісту протоколу про результат здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.10.2017 року старшого оперуповноваженого з ОВС УВБ ГУ ДФС у Харківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_32 , також, випливає, що абонент за номером телефону - НОМЕР_2 , позначений у протоколі як « ОСОБА_47 » (мовою оригіналу), під час спілкування 22.06.2017 року з іншим абонентом з номером мобільного телефону - НОМЕР_14 , позначений у протоколі як « ОСОБА_48 » (мовою оригіналу) повідомляє останньому: «Ой да что-то приболел, с носа течет, горло болит, сейчас поеду в аптеку, взял лекарство» (мовою оригіналу) (том 2 а.с. 96). А також абонент за номером телефону - НОМЕР_2 , позначений у протоколі як « ОСОБА_49 » (мовою оригіналу) під час спілкування 22.06.2017 року з абонентом з номером телефону - НОМЕР_15 , позначеним у протоколі як « ОСОБА_50 » (мовою оригіналу), повідомляє останній: «А я, мне вчера дочь приехала из Запорожья, там на пару дней ездила к другу своему, ну и приехала так немножко приболевшая. К вечеру я почувствовал горло болит, нос, вот это вот сейчас еду в аптеку, хочу там подкупить, немножко подлечиться, что-то немножко свалило», а також: «Да, температуры не чувствую, но такое впечатление в горле, нос вроде заложен, то течет, то заложен… Ну хочу там чаев купить та попить, чтоб придавить ее пока она не разгулялась» (мовою оригіналу) (том ІІ а.с. 115).
Зміст вказаних розмов абонента з номером мобільного телефону - НОМЕР_2 , яким, також, користувався ОСОБА_6 , з двома різними абонентами з номерами телефонів: (1) НОМЕР_14 та (2) НОМЕР_15 , узгоджується із показаннями щодо хворобливого стану останнього 22.06.2017 року, про який він, також, повідомляв під час його допиту в судовому засіданні.
Разом з тим, сторона захисту звернулася до суду з клопотанням, в якому просила суд визнати недопустимими доказами фактичні дані, здобуті та отримані органом досудового розслідування та подані суду стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а отже й письмові докази в яких вони містяться, а саме: протокол негласної слідчої (розшукової) дії №219т від 27.10.2018 із оптичним диском DVD-R з реєстраційним номером 18т від 10.04.2018, що містять аудіозапис файл №26 06-2017-08-41-05-7295-124317-1343-l.wav та його розшифрування, а також Висновок експерта №183 від 30.06.2023 за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні №42017220000001447 від 14.12.2017.
Вирішуючи клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, суд виходить із такого.
Критеріями допустимості доказів є належні суб`єкт, джерело, процесуальна форма, фіксація та належна процедура та вид способу формування доказової основи, що за відповідними процесуальними приводами суд перевіряє додержання передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку їх отримання. При цьому в аспекті належного суб`єкта доказування необхідно розглядати наявність повноважень у слідчих і прокурорів, котрі здійснювали досудове розслідування та процесуальне керівництво.
У частині 1 статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, що є процесуальною гарантією забезпечення конституційних прав, свобод та законних інтересів кожного учасника кримінального провадження, їх захисту від неправомірних дій і зловживання владою особами, які здійснюють кримінальне провадження, та ухвалення судом законного, обґрунтованого і справедливого рішення.
В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.
На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною 1 цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частинами 2 і 3 цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.
З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).
Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.
З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Таким чином, підсумовуючи наведене, у даному випадку слід зазначити, що суд може визнати дані протоколів за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж недопустимими лише за умови, якщо такі слідчі (розшукові) дії призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України.
Так, обґрунтовуючи своє клопотання захисник обвинуваченого посилалася на безпідставне внесення стороною обвинувачення відомостей до ЄРДР за більш тяжкою статтею, передбаченою ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання владою або службовим становищем працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 , що спричинило тяжкі наслідки під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам, та, як наслідок, незаконного отримання ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (справа 790/6495т/17). 
Так, захисник посилалася на п. 4 примітки до ст. 364 КК, відповідно до якої під "тяжкими наслідками" в ч. 2 ст. 367 КК маються на увазі такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. За правилами пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на н.м.д.г., то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно підп. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складав 1600 гривень. Тому, податкова соціальна пільга у 2017 році складала (1600 грн. х 0,5) = 800 гривень. Таким чином, сторона захисту вважала, що шкода, завдана ОСОБА_6 у вигляді неправомірного отримання заробітної плати для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 364 КК України повинна була становити 800 х 250 = 200 000 гривень. Тобто, на думку захисту, сторона обвинувачення на момент звернення до суду із клопотанням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій повинна була мати підтверджену інформацію про те, що розмір завданої шкоди ОСОБА_6 становить від 200 000,00 гривень. 
Щодо наведеного доводу сторони захисту суд зазначає, що під час досудового розслідування негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_6 у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж проводились на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області № 790/6495т/17 від 06.06.2017. 
Відповідно до витягу з ЄРДР, зокрема, убачається, що кримінальне провадження №42017220000000415 зареєстроване 12.05.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам, а також сприяння ведення господарської діяльності окремим суб`єктам господарювання, отримання незаконних переваг від платників податків, надання протиправних вказівок підлеглим працівникам в тому числі оперативних підрозділів з боку окремих посадових осіб правоохоронних органів в Харківській області (том 4 а.с. 223-224).
За твердженням сторони обвинувачення в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню перевірялись кілька фактів можливої злочинної діяльності окремих посадових осіб правоохоронних органів в Харківській області, що давало підстави для внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом за ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор наголосила, що на початковому етапі розслідування були всі підстави для кваліфікації розслідуваного кримінального правопорушення за ознаками тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та окремих точних розрахунків спричинених ОСОБА_6 збитків перед зверненням до слідчого судді апеляційного суду для отримання дозволу на проведення НСРД не потребувалось, оскільки саме на підтвердження чи спростування та встановлення обсягу можливого вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення була направлена необхідність у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_6 .
Вирішуючи клопотання захисника про визнання доказів недопустимими в цій частині, судом не встановлено порушення процедурного права ОСОБА_6 на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України, з огляду на таке.
Так, ухвала слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 06.06.2017 року по справі № 790/6495т/17 провадження № 11кс/790/6257/17 щодо надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НСРД): зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 з мобільного телефону № НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_30 » терміном на 40 (сорок) днів з моменту підписання ухвали, тобто до 16 липня 2017 року, була відкрита стороні захисту та долучена до матеріалів кримінального провадження з наданням стороні захисту достатнього часу для підготовки до захисту.
У постанові від 16 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к, провадження 13-43кс19) Велика Палата Верховного Суду уточнила висновки щодо застосування норми права, зроблені раніше в постанові від 16 січня 2019 року (справа №751/7557/15-к, провадження 13-37кс18). При цьому акцентувала увагу на тому, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення НСРД, не є документами у розумінні ч. 2 ст. 99 КПК, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.
Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (у тому числі й відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи в суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД.
Крім того, в п. 6 висновку про застосування норми права ІНФОРМАЦІЯ_57 зазначила, що у випадку розкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД після передачі кримінального провадження до суду, суд зобов`язаний забезпечити стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, у комплексі з процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності.
Невідкриття таких процесуальних документів до моменту передачі кримінального провадження до суду не може стати безумовною підставою для визнання відповідних речей та документів недопустимими доказами. Лише у випадку відсутності у сторони обвинувачення і ненадання суду під час розгляду справи в суді відповідних ухвал слідчих суддів суд може поставити під сумнів допустимість отриманих доказів. Якщо відповідні ухвали будуть надані суду, що розглядає кримінальне провадження, то суд на основі оцінки доказів у їх сукупності, а також з урахуванням процесуальних підстав для надання слідчому дозволу на здійснення НСРД, з урахуванням позицій сторін, може прийняти рішення про їх допустимість.
Тож, зважаючи на наведене, ухвала слідчого судді сама собою не є доказом у розумінні статей 84, 99 КПК, у ній не містяться відомості, які можуть бути використані як докази. Водночас така ухвала є процесуальною підставою для отримання доказу, а тому повинна бути надана стороні захисту для забезпечення принципу змагальності.
У цьому кримінальному провадженні зазначену ухвалу слідчого судді апеляційного суду Харківської області суд дослідив у судовому засіданні та, вирішуючи питання щодо допустимості доказів, отриманих за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, переконався у законності процесуальних підстав проведення цих дій. Після відкриття стороні захисту ухвали судовий розгляд продовжився і сторона захисту мала достатньо часу та можливостей, щоб підготуватися та скорегувати лінію захисту у зв`язку з її відкриттям.
Ненадання стороною обвинувачення клопотання, яке було подано слідчому судді апеляційного суду Харківської області, за результатами якого постановлено вищевказану ухвалу від 06.06.2017 року по справі № 790/6495т/17 провадження № 11кс/790/6257/17, не є беззаперечною підставою для визнання доказів, отриманих в ході проведення органом досудового розслідування негласних слідчих (розшукових) дій на підставі вказаної ухвали недопустимими, оскільки слідчим суддею апеляційної інстанції за результатами перевірки доводів сторони обвинувачення визнано обґрунтованим клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 , та за результатами його розгляду винесено вказану ухвалу слідчого судді апеляційного та надано дозвіл на проведення НСРД. При цьому, як слідує з змісту вказаної ухвали, факти, на які вказував орган досудового розслідування у клопотанні, пройшли свою перевірку у слідчого судді апеляційної інстанції та визнані обґрунтованими, а тому слідчим суддею і надано відповідний дозвіл на проведення НСРД.
В ході судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 не було порушено балансу інтересів сторін кримінального провадження, вони нарівно використовували надані їм процесуальні права на збирання та подання до суду доказів, мали достатньо часу для обстоювання своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. А отже підстав для визнання недопустимими фактичних даних, відображених у відповідних протоколах НСРД, отриманих на підставі зазначеного документу, немає.
Отже, судом встановлено, що органом досудового розслідування вжито всіх законних заходів щодо отримання доказів у кримінальному провадженні, оскільки тільки НСРД могли допомогти встановити обставини справи та проінформувати про дійсні наміри ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки під час нарахування та виплати заробітної плати працівникам, а також сприяння ведення господарської діяльності окремим суб`єктам господарювання, отримання незаконних переваг від платників податків, надання протиправних вказівок підлеглим працівникам в тому числі оперативних підрозділів з боку окремих посадових осіб правоохоронних органів в Харківській області, адже у інший спосіб з огляду на специфіку злочину здобути докази було неможливо.
Подальша перекваліфікація дій за перевіреними в ході досудового розслідування фактами з тяжкого злочину на злочин невеликої тяжкості не свідчить про незаконність проведення НСРД.
Аналогічна позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 607/15414/17 (провадження №51-6202км19).
Також, у клопотанні про визнання доказів недопустимими, захисник посилалася на те, що у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій не зазначено, які саме застосовувалися технічні засоби при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, не вказано їх характеристики. Неможливість встановити, за допомогою якого технічного пристрою була записана фонограма, що підтверджується Висновком експерта №183 від 30.06.2023 за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні №42017220000001447 від 14.12.2017, який долучений судом до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення. Даним експертним висновком також встановлено, що звукозапис є копією, записаною за допомогою комп`ютерної техніки. Сторона обвинувачення при цьому не вказує, де зберігається оригінал такого звукозапису, який і мав бути доказом. Даним експертним висновком також встановлена неможливість стверджувати в категоричній формі, чи піддавалась змінам досліджувана фонограма у зв`язку із тим, що фонограма є копією. Даним висновком також стверджується, що час створення звукозапису 26.06.2017. Враховуючи відсутність відомостей про технічні засоби та їх характеристики, за допомогою яких здійснювалася фіксація негласної слідчої дії, процесуальних документів, якими зафіксовано, що саме за допомогою цих технічних засобів було здійснено НСРД, сторона захисту вважала, що вищевказаний оптичний диск є недопустимим доказом.
Вирішуючи клопотання захисника про визнання доказів недопустимими в цій частині, суд визнає неприйнятними аргументи сторони захисту про недопустимість результатів НСРД з тих мотивів, що в протоколах відсутні ідентифікуючі ознаки спеціальних технічних засобів, які використовувалися під час слідчих дій з огляду на таке. 
Так, частиною 1 статті 246 КПК передбачено, що відомості про факт і методи проведення НСРД не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Вичерпний перелік відомостей (на час судового розгляду), що є державною таємницею, визначено Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженим наказом СБУ від 12 серпня 2005 року № 440, за змістом пунктів 4.5.1, 4.5.6 якого до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки устаткування, апаратури, приладів, пристроїв, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.
Суд звертає увагу на те, що право на обмеження розкриття в кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК, обумовлено належністю їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні методи розслідування злочинів. Отже, не суперечить положенням КПК незазначення відомостей щодо назви спеціальної техніки та порядку її застосування в ході проведення НСРД стосовно ОСОБА_6 з огляду на те, що такі відомості призначено для негласного отримання інформації, є державною таємницею і стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних та обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам і безпеці, поняття та ознаки яких визначено в Законі України «Про національну безпеку України».
Щодо доводів клопотання сторони захисту про недопустимість оптичного диску DVD-R з реєстраційним номером 18т від 10.04.2018, що містить аудіозапис файл №26- 06-2017-08-41-05-7295-124317-13431.wav з тих підстав, що цей носій є копією, суд вважає необхідним зазначити таке.
Одним із джерел доказів, відповідно до частини 1 статті 99 КПК України, є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали відеозапису та електронні носії інформації.
Згідно із Законом України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (ст. 5), ДСТУ 7157:2010, затвердженим наказом ІНФОРМАЦІЯ_58 від 11 березня 2010 року № 8 «Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості», електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Отже, суд вважає неспроможними доводи сторони захисту про недопустимість оптичного диску DVD-R з реєстраційним номером 18т від 10.04.2018, що містить аудіозапис файл №26- 06-2017-08-41-05-7295-124317-13431.wav з вищенаведених підстав.
У контексті викладеного, доводи сторони захисту про недопустимість похідного доказу - Висновку експерта №183 від 30.06.2023 за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні №42017220000001447 від 14.12.2017, суд вважає також неприйнятними.
Крім того, щодо доводів сторони захисту про не ознайомлення з постановою прокурора від 28.12.2017 про виділення з матеріалів кримінального провадження № 42017220000000415 матеріалів досудового розслідування, яким присвоєно № 42017220000001476 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, та оскільки виділені матеріали не стосуються пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, та така постанова не підлягала наданню для ознайомлення ОСОБА_6 та його захиснику під час виконання вимог ст. 290 КПК України.
На виконання ухвали ІНФОРМАЦІЯ_45 від 25.06.2024 до матеріалів справи надано відомості про те, що наявна єдина постанова від 26.11.2018 про закриття кримінального провадження № 42017220000001476 від 28.12.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 191 КК України, винесена слідчим в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_51 , яка приєднана 30.09.2021 до матеріалів кримінального провадження.
Як зазначила прокурор, постанова від 26.04.2018 про закриття кримінального провадження № 42017220000000415 від 12.05.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України не виносилась.
При внесенні відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 42017220000000415 від 12.05.2017 була допущена технічна помилка в частині внесених відомостей про закриття 26.04.2018 цього кримінального провадження за епізодом за ч. 2 ст. 364 КК України.
Разом з тим, така помилка не є підставою для визнання доказів неналежними.
Отже, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведено переконливих аргументів на користь того, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_6 або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені під час проведення НСРД та в чому це виразилося, з огляду на обставини, встановлені судом.
Таким чином підстави для задоволення клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими відсутні.
Слід зазначити, що обвинувачення, як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень посилалася на фактичні дані, встановлені за результатами здійснення негласної слідчої (розшукової) дії, зафіксованої у протоколі від 27.10.2017 року, а саме на зміст телефонної розмови між ОСОБА_6 та співрозмовником - «М» номер телефону НОМЕР_16 , та зазначала, що цим співрозмовником 26.06.2017 року був ОСОБА_17 - лікар отоларинголог, який видав обвинуваченому листки непрацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212. Прокурор наголосила, що 26.06.2017 року о 8 год. 41 хв. ОСОБА_6 телефонував лікарю з АДРЕСА_16 . Прокурор вважала, що зі змісту телефонної розмови випливає, що лікар ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_6 , що «з двадцять шостого по п`яте він вільний», та на питання ОСОБА_6 коли йому на роботу лікар відповів, що «шостого в четверг». Прокурор, також, звернула увагу, що ОСОБА_6 повідомив лікарю «…п`ятого у Вас після обіду», на що останній відповів, що у нього вже буде два документи.
Таким чином, прокурор вважала, що вказаною телефонною розмовою доведено факт злочинної змови ОСОБА_6 та ОСОБА_17 .
З цього приводу суд зазначає, що в ході проведення органом досудового розслідування негласної слідчої (розшукової) дії, зафіксованої у протоколі від 27.10.2017 року у період часу з 08:41 год. 26.06.2017 року по 09:12 год. 05.07.2017 року здійснювалося зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_53 , з номеру телефона НОМЕР_2 . 
Як вже зазначено вище, в ході допиту під час судового розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він не спілкувався із ОСОБА_6 під час перебування останнього на амбулаторному лікуванні у відповідні періоди у червні-липні 2017 та свідок вказав номер свого мобільного телефону - НОМЕР_5 . 
Разом з тим, на виконання ухвали Немишлянського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 року, якою було задоволено клопотання прокурора та надано тимчасовий доступ до документів - матеріалів судової справи № 627/43/18, а саме: оригіналу корінця листка непрацездатності, листка непрацездатності серії АДБ № 688212 на ім`я ОСОБА_6 та висновку судової експертизи відео-, звукозапису № 183 від 30.06.2023, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_24 , з метою їх вилучення та долучення в якості доказів до матеріалів судової справи № 645/2376/18, до матеріалів кримінального провадження долучено оригінал висновку експерта № 183 за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні № 42017220000001447 від 14.12.2017 року, складеного 30.06.2023 року судовим експертом Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_59 (далі - Висновок експерта).
Так, відповідно до пунктів 8, 9 вказаного Висновку експерта текстове відтворення змісту розмови, яка зафіксована на фонограмі № 1, наведено в Додатку А до висновку. У результаті аудитивного аналізу було встановлено, що при прослуховуванні фонограми № 1 (файл «26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_1.wav) було виявлено запис розмов двох дикторів, слова й репліки яких позначено в Додатку А до цього висновку як «Невід.1», «Невід.2» відповідно. ОСОБА_17 приймав участь у розмові, зафіксованій на фонограмі № 1 (файл «26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_1.wav). Слова (фрази, репліки), які промовлені ним, позначені у Додатку А, як «Невід.2».
Таким чином, вищевказаним висновком експерта спростовуються показання свідка ОСОБА_17 в частині стверджень, що він не спілкувався із ОСОБА_6 під час його перебування на амбулаторному лікуванні, зокрема 26.06.2017 року.
Прокурором в ході судового розгляду кримінального провадження 29.01.2026 року було заявлено клопотання про призначення за матеріалами судової справи № 645/2376/18 судової експертизи звукозапису та лінгвістичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: за допомогою якого технічного пристрою було отримано інформацію, що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером № 18т від 10.04.2018 року; чи піддавалася монтажу, або будь-яким іншим змінам фонограма (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року; яка дата і час виготовлення вказаної фонограми (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року; чи проводився безперервно запис фонограми (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року; чи містить фонограма (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року, область видаленої інформації технічного пристрою (цифрового диктофона, змінного носія інформації, іншого пристрою відео, - звукозапису тощо); чи брав участь ОСОБА_6 у досліджуваній розмові, зафіксованій на фонограмі (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року, якщо так, то які слова та висловлювання промовлені саме ним; скільки осіб брали участь у розмові, зафіксованій на фонограмі (файл 26_06_2017_08_41_05_7295_1243171343_l.wav), що міститься на оптичному диску DVD-R з реєстровим номером №18т від 10.04.2018 року? Проведення судової експертизи звукозапису та лінгвістичної експертизи прокурор просила доручити експертам Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_60 ».
Обвинувачений ОСОБА_6 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, наголосив, що недоцільно призначати у цьому кримінальному провадженні судову експертизу звукозапису та лінгвістичну експертизу, стверджував, що він брав участь у розмові з лікарем ОСОБА_17 , зафіксованій на фонограмі від 26.06.2017 року, проте вважає, що зміст цієї розмови не доводить жодним чином його винуватості у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
У зв`язку із ствердженням ОСОБА_6 про те, що він брав участь у розмові з лікарем ОСОБА_17 26.06.2017 року прокурор просила приєднати до матеріалів кримінального провадження її клопотання проте просила його не розглядати по суті та зняти його з розгляду.
Отже, сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні, а також показань представників потерпілих та свідків не підтверджується наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 658, ч. 1 ст. 190 КК України.
V. Підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 та мотиви суду при ухваленні вироку
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Так, предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК, є офіційний документ. Згідно примітки до ст. 358 КК під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Згідно з Інструкцією «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 року, у редакції, чинній на час видачі листків непрацездатності ОСОБА_6 , тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Вимоги вищевказаної Інструкції надають право видачі листків непрацездатності лікуючим лікарям державних і комунальних установ. Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем. При втраті працездатності внаслідок захворювання лікуючий лікар може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів. Особам, які звернулися за медичною допомогою та визнанні непрацездатними по завершенню робочого дня, листок непрацездатності може видаватися, за їх згодою, з наступного календарного дня (пункти 11., 1.4.1., 1.6., 1.7., 2.2., 2.6.). 
Тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.
Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого», затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_61 14.02.2012 року № 110, на кожного хворого в поліклініці ведеться одна форма № 025/о незалежно від того, лікується він в одного чи декількох лікарів. Розділ V «Строки тимчасової непрацездатності» заповнюється на кожний випадок тимчасової непрацездатності хворого, де вказуються номер листка непрацездатності, дата його видачі, заключний (уточнений) діагноз за згодою хворого і проставляється підпис лікаря. У розділі VІІІ «Щоденник» фіксується кожне звернення пацієнта за амбулаторно - поліклінічною допомогою (захворювання, проведення профілактичних оглядів, консультації спеціалістів, закриття листка непрацездатності, тощо). Кожний запис датується, проставляється підпис лікаря, до якого пацієнт звернувся. У разі звернення пацієнта з приводу захворювання лікуючий лікар у «Щоденнику» зазначає дані щодо скарг хворого, вказує його об`єктивні дані, перебіг хвороби, вписує діагноз, призначення, проставляє дату запису та засвідчує підписом. (пункти 3, 13, 16).
Відповідно до Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом ІНФОРМАЦІЯ_61 , ІНФОРМАЦІЯ_62 , Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка листка непрацездатності заповнюється лікуючим лікарем. Паспортна частина листка непрацездатності (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я. У графі «Звільнення від роботи» у першому стовпчику «З якого числа» дата видачі листка непрацездатності (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику «До якого числа включно» дата продовження листка непрацездатності (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику «Підпис та печатка лікаря» продовження або закриття листка непрацездатності підтверджується підписом та печаткою лікаря. Якщо листок непрацездатності продовжується в амбулаторних умовах, запис терміну лікування здійснюється відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. У графі «Стати до роботи» вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності». При порушенні хворим призначеного режиму вказується вид порушення: несвоєчасна явка на прийом до лікаря, виїзд на лікування в іншому закладі охорони здоров`я без відмітки про дозвіл виїзду (том 1 а.с.171-178 п.п.1, 2.2, 2.3, 3.12, 3.13, 4.1.).
Дослідивши в судовому засіданні оригінали листків непрацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212, які були видані лікарем-отоларингологом ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 , якими підтверджується факт тимчасової непрацездатності ОСОБА_6 з 01.06.2017 по 05.06.2017, з 06.06.2017 по 09.06.2017, та з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року, з 01.07.2017 року по 05.07.2017 року, суд дійшов висновку про те, що вказані документи є офіційними, оскільки відповідають вимогам, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
Зі змісту дослідженої під час судового розгляду амбулаторної картки хворого ОСОБА_6 випливає, що в ній вказано дати прийому ОСОБА_6 , а саме: 01.06.2017, 05.06.2017, 09.06.2017, 26.06.2017, 30.06.2017, 05.07.2017, вказано діагноз ОСОБА_6 , призначене лікування, а також міститься підпис останнього у графі «Згоден із призначеним лікуванням».
Судом досліджено, також, Журнал реєстрації амбулаторних хворих КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » лікаря отоларинголога за 2017 рік, зі змісту якого випливає, що за період з 31.05.2017 року по 05.07.2017 року ОСОБА_6 зареєстрований у цьому журналі лише 01.06.2017 року, що на думку сторони обвинувачення спростовує позицію сторони захисту, що ОСОБА_6 приїжджав на огляд до лікаря ОСОБА_17 з с. Щасливцеве у червні - липні 2017 року.
Так, відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 074/о «Журнал реєстрації амбулаторних хворих», затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_61 від 14 лютого 2012 року за № 110, у редакції, чинній на час видачі листків непрацездатності ОСОБА_6 , форма № 074/о ведеться в амбулаторно-поліклінічних закладах: фельдшерсько-акушерських пунктах, лікарських та фельдшерських пунктах охорони здоров`я, травмпунктах та приймальних відділеннях закладів охорони здоров`я, які надають стаціонарну допомогу. Форма № 074/о використовується також у закладах охорони здоров`я первинного рівня надання медичної допомоги для обліку лікарських відвідувань. У графах 1, 2 вказуються номер за порядком запису, числа місяця. У графі 3 журналу робиться відмітка: первинний чи повторний хворий. У графах 4-7 журналу зазначаються паспортні дані хворого (прізвище, ім`я, по батькові, вік, місце проживання згідно з паспортними даними, місце роботи). У графі 8 форми № 074/о зазначається діагноз, у графі 9 - призначене лікування та підпис лікаря чи молодшого спеціаліста з медичною освітою. У графі 10 «Примітка» форми № 074/о робиться відмітка про те, що пацієнт був оглянутий лікарем, про видану довідку, її номер тощо. Дані форми № 074/о щодо числа відвідувань використовуються при заповненні форми № 039/о «Відомість обліку відвідувань в поліклініці (амбулаторії), диспансері, консультації, вдома», затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_63 від 28 січня 2004 року № 47, та форми № 039-1/о «Відомість обліку відвідувань до середнього медичного персоналу», затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_61 від 05 серпня 1999 року № 197.
Амбулаторна спеціалізована медична допомога - це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні. Це консультації, які отримує пацієнт від лікаря, а також проведення ним лікувальних процедур, досліджень та обстежень. 
Порушення з боку лікаря порядку ведення Журналу реєстрації амбулаторних хворих, а також порушення лікарем порядку огляду хворого пацієнта, при вирішенні питання продовження лікарняного листка, а саме спілкування з ним засобами телефонного зв`язку, а також огляд пацієнта, призначення йому лікування у вихідний день та відкриття, або продовження йому листка непрацездатності лікарем на наступний день, чи у перший наступний робочий день після огляду пацієнта не може свідчити про не знаходження на лікуванні пацієнта та не знаходження його на лікарняному.
Будь-яких доказів щодо не здійснення огляду лікарем ОСОБА_17 пацієнта ОСОБА_6 31.05.2017 року, а також 24.06.2017 року (тобто напередодні відкриття останньому лікарем ОСОБА_17 листків непрацездатності та встановлення у нього захворювання з підстави наявності якого лікарем було прийнято рішення про відкриття ОСОБА_6 листків непрацездатності, суду не надано.
Суд зазначає, що стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів, які б свідчили про злочинну домовленість ОСОБА_6 та лікаря ОСОБА_17 , на що сторона обвинувачення посилалася в ході розгляду кримінального провадження, у тому числі не надано доказів звернення ОСОБА_6 до лікаря - отоларинголога ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_17 з проханням відкрити лікарняний лист без законних на це підстав, починаючи з 01.06.2017 року, а також його продовження по 05.06.2017 року та з 06.06.2017 року по 09.06.2017 року, а також з 26.06.2017 року, а також його продовження по 30.06.2017 року та з 01.07.2017 року по 05.07.2017 року. 
Органом досудового розслідування не було ініційовано проведення судової медичної експертизи для встановлення дійсних обставин щодо хвороби ОСОБА_6 у період, за який ним отримані листки непрацездатності.
Як встановлено судом, на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 06.06.2017 року по справі № 790/6495т/17 провадження № 11кс/790/6257/17, органом досудового розслідування були проведені негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 з мобільного телефону № НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_30 » терміном 40 (сорок) днів з моменту підписання ухвали, тобто з 06.06.2017 року до 16 липня 2017 року.
Тобто, дозвіл на проведення НСРД надано зі спливом шести днів з дати відкриття першого листка непрацездатності ОСОБА_6 (01.06.2017 року).
Сторона обвинувачення не надала жодних належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_6 насправді не хворів на час відкриття йому листка непрацездатності 01.06.2017 року, а неправомірно підбурив лікаря відкрити йому листок непрацездатності та внести у нього недостовірні відомості щодо його захворювання. 
Зі змісту досліджених судом вказаних протоколів від 15.12.2017 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_39 , також, судом не встановлено жодних телефонних розмов між ОСОБА_6 та лікарем ОСОБА_17 , які б свідчити про звернення ОСОБА_6 до лікаря із неправомірним підбурюванням останнього відкрити, або продовжити йому листки непрацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212.
Натомість, зі змісту показань свідка ОСОБА_17 про обставини відкриття першого та другого листків непрацездатності ОСОБА_6 випливає, що ОСОБА_6 вперше 31.05.2017 року прибув до лікарні зі скаргами на стан здоров' я, був оглянутий лікарем та йому призначено лікування, та вдруге 23-24.06.2017 року (точної дати свідок не пам`ятав), проте вказав, що це був вихідний день, прибув до нього на прийом, проте оскільки відкрити лікарняний у вихідний день було неможливо, він оглянув його, встановив діагноз, призначив йому лікування, заповнив талон та амбулатору карту і залишив їх на столі, а в понеділок відкрив лікарняний останньому. 
Таким чином, зі змісту показань свідка ОСОБА_17 випливає, що ОСОБА_6 був оглянутий ним у вихідний день. При цьому відповідно до календаря 24.06.2017 року - субота, 25.06.2017 року - неділя. А лікарняний ОСОБА_6 відкритий лікарем з 26.06.2017 року, тобто у понеділок.
Аналогічні за змістом показання, також надав суду ОСОБА_6 під час його допиту.
Крім того, суд критично оцінює посилання сторони обвинувачення на те, що змістом телефонної розмови, яка відбулася між лікарем ОСОБА_17 та ОСОБА_6 засобами мобільного зв' язку 26.06.2017 року, о 8 год. 41 хв., що зафіксована в ході проведення органом досудового розслідування НСРД, підтверджується злочинна змова між ОСОБА_6 та лікарем ОСОБА_17 щодо підроблення листа непрацездатності серії АДВ № 688212, шляхом внесення у нього неправдивих відомостей про перебування ОСОБА_6 на амбулаторному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 26.06.2017 року по 05.07.2017 року, через те, що номер мобільного телефону НОМЕР_2 ОСОБА_6 перебував в зоні обслуговування базових станцій в межах населеного пункта за адресою: АДРЕСА_16 , оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами.
Так, щодо цієї телефонної розмови ОСОБА_6 в ході його допиту, а також у судових дебатах наголосив, що він 26.06.2017 року дійсно перебував у с. Щасливцеве, проте вказав, що під час прийому 24.06.2017 року у ІНФОРМАЦІЯ_64 просив лікаря ОСОБА_17 зателефонувати йому в понеділок (26.06.2017 року), щоб пересвідчитися, що лікар не забув відкрити йому лікарняний лист з понеділка, оскільки у суботу поліклініка офіційно не працювала, через що відкрити листок непрацездатності з 24.06.2017 року було неможливо.
Суд констатує, що зі змісту цієї телефонної розмови не убачається жодних фактів злочинної домовленості обвинуваченого з лікарем ОСОБА_17 щодо внесення у листок непрацездатності неправдивих відомостей про хворобу та перебування ОСОБА_6 на амбулаторному лікування у вказаний період часу.
Таким чином доказів того, що у листки непрацездатності серії АДВ № 688013 та АДВ № 688212 були внесені неправдиві відомості про нібито перебування ОСОБА_6 на лікарняному в періоди: 01.06.2017 - 05.06.2017, 06.06.2017 - 09.06.2017 та 26.06.2017 - 30.06.2017 року, 01.07.2017 - 05.07.2017 року, та нібито, проходження ним лікування в ІНФОРМАЦІЯ_8 та доказів того, що обвинувачений використав саме завідомо підроблені документи, подавши їх до ІНФОРМАЦІЯ_20 , де він працював на той час, суду стороною обвинувачення не було надано. 
Аналізуючи вищевикладене суд вважає, що органом досудового розслідування і стороною обвинувачення не надані належні, допустимі, достовірні, взаємно узгоджені докази, які у повному обсязі підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 у використанні завідомо підробленого документа.
Отже, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України не є доведеним, у зв`язку з чим ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України він підлягає виправданню.
Щодо інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) слід зазначити таке.
Об`єктом цього кримінального правопорушення є право власності, майнові інтереси роботодавця або пенсійного фонду, який є правонаступником фонду соціального страхування.
Об`єктивна сторона шахрайства (частина 1 ст. 190 КК України) полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В даному випадку - заволодіння грошовими коштами (виплати за листками непрацедатності) шляхом обману (пред`явлення підробленого листка непрацездатності).
Добровільність при шахрайстві має уявний характер, оскільки вона обумовлена обманом.
Обман, як спосіб вчинення шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Таким чином, обман може мати як активний (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей про певні факти, обставини, події), так і пасивний (умисне замовчування юридичне значимої інформації) характер. У другому випадку для наявності шахрайства необхідно встановити, що бездіяльність винного призвела до помилки потерпілого щодо обов`язковості або вигідності передачі майна (права на майно) шахраєві, була причиною добровільної передачі потерпілим майнових благ.
Обман при шахрайстві застосовуються винним з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього. Отже, обов`язковою умовою визнання обману ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно.
Суб`єктом шахрайства є фізична осудна особа, якій виповнилося 16 років.
Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Як вже зазначено судом, відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 «Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в редакції, що діяла на час події, загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту): на підприємствах, в організаціях, установах незалежно від їх форм власності та господарювання; у фізичних осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 14 «Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління за визначеними законом видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, провадять акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи.
Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Судом встановлено, що за пред`явленими ОСОБА_6 роботодавцю листками непрацездатності серії АДВ № 688013 та серії АДВ № 688212, йому за періоди перебування на лікарняному нараховано грошові кошти у сумі 2511,70 грн. та фактично виплачено на його картковий рахунок грошові кошти за рахунок фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 у сумі 2021,90 грн., а також за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_10 у сумі 2260,53 грн. та фактично виплачено на його картковий рахунок грошові кошти у сумі 1819,71 грн.
Зважаючи на те, що судом визнаний недоведеним факт використання ОСОБА_6 завідомо підроблених документів - листків непрацездатності АДВ № 688013 та серії АДВ № 688212, суд констатує, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_6 відсутній.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом враховується принцип презумпції невинуватості, що закріплений в статтях 62, 63 Конституції України, § 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 17 КПК України, зокрема, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вимогами п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Оцінивши в сукупності показання допитаних під час судового розгляду представників потерпілих, свідків сторони обвинувачення та свідків сторони захисту, а також інші зібрані письмові докази у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вказані докази не підтверджують поза розумним сумнівом обвинувачення та не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у використання завідомо підроблених документів, та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто не доводять наявність в діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не є доведеним, у зв`язку з чим його слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.
При цьому, суд зазначає, що на момент ухвалення вироку минув строк для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 та за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв' язку із чим судом, на виконання вимог ст. 285 КПК України, учасникам провадження роз`яснено наслідки спливу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та відповідну правову процедуру можливості закриття кримінального провадження з наведених підстав.
Наведене узгоджується із висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18), за яким імперативний обов`язок звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на сторони, тому нероз`яснення судом відповідних правил є порушенням вимог кримінального процесуального закону та незастосуванням закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.
Однак, ОСОБА_6 заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2ст.284 КПК України і наполягав на його виправданні.
VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_6 на користь ІНФОРМАЦІЯ_11 (правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 2260,53 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта, які складають 5720,00 грн. віднести на рахунок держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2017 року по справі № 646/7878/17, провадження № 1-кс/646/6095/2017, оскільки подальше його застосування є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, та виправдати у зв`язку із не доведенням, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_6 на користь ІНФОРМАЦІЯ_11 (правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 2260,53 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта, які складають 5720,00 грн. за проведення судово-економічної експертизи № 013-18 від 28.02.2018 року, віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_34 від 23.12.2017 року по справі № 646/7878/17, провадження № 1-кс/646/6095/2017, на вилучене в ході обшуків за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_7 , проведеного 05.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_65 від 29.11.2017 майно: 1. жорсткий диск «Hitachi» об`ємом 1 ТВ, серійний номер №10А26ХV; положення про ІНФОРМАЦІЯ_13 на 6 арк.; 2. наказ ІНФОРМАЦІЯ_66 про розподіл обов`язків від 27.11.2017 №156 на 3 арк.; 3. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 26.10.2017 №140 на 3 арк.; 4. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 10.05.2017 №83 на 3 арк.; 5. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 07.04.2017 №73 на 3 арк.; 6. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 10.08.2016 №153 на 3 арк.; 7. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 20.07.2016 №107 на 3 арк.; 8. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 13.07.2016 №93 на 3 арк.; 9. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 11.07.2016 №90 на 3 арк.; 10. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 26.05.2016 №314 на 3 арк.; 11. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 10.05.2016 №262 на 2 арк.; 12. наказ про розподіл обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_20 від 18.03.2016 №182 на 2 арк.; 13. положення про відділ матеріального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_20 від 02.03.2017 №38 на 13 арк.; 14. положення про відділ інформаційних технологій ІНФОРМАЦІЯ_20 від 02.03.2017 №42 на 16 арк.; 15. посадова інструкція ОСОБА_52 від 07.04.2017 на 11 арк.; 16. журнал реєстрації протоколів апаратних нарад 2017 на 2 арк.; 17. перелік документів, що надійшли на ОСОБА_6 на 8 арк.; 18. довідка відділу інформтехнологій ІНФОРМАЦІЯ_20 щодо відсутності надходження вхідної кореспонденції на ОСОБА_6 на 1 арк.; 19. перелік документів вхідної кореспонденції ОСОБА_6 на 22 арк.; 20. табелі використання робочого часу керівництва ІНФОРМАЦІЯ_20 на 11 арк.; 21. листи заступника начальник ІНФОРМАЦІЯ_66 щодо преміювання ІНФОРМАЦІЯ_20 з січня по жовтень 2017 на 26 арк.; 22. список перерахування до банку зп працівників ІНФОРМАЦІЯ_20 за період з січня по листопад 2017 на 66 арк.; 23. листки непрацездатності ОСОБА_6 на 3 арк.; 24.розрахунок оплати лікарняних листів ОСОБА_6 на 6 арк.; 25. розрахункові листи ОСОБА_6 та скріншоти з робочого комп`ютеру електронної системи нарахування зп та лікарняних на 20 арк.; 26. довідка з сектору роботи з персоналом ІНФОРМАЦІЯ_20 щодо наказів про призначення на посаду та відряджень ОСОБА_6 на 1 арк.; 27. книга відряджень керівників ІНФОРМАЦІЯ_20 на 175 арк. журнал обліку виходу на роботу працівників ІНФОРМАЦІЯ_20 на 66 арк.; 28. особова справа ОСОБА_6 на 82 арк.; 29. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.01.2017 по 31.01.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 30. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.02.2017 по 28.02.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 31. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.03.2017 по 31.03.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 32. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.04.2017 по 30.04.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 33. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.05.2017 по 31.05.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 34. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.06.2017 по 30.06.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 35. завірена копія табелю обліку робочого часу КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період часу з 01.07.2017 по 31.07.2017 стосовно ОСОБА_17 на 1 аркуші; 36. копія журналу реєстрації; копія журналу реєстрації листків непрацездатності КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » за період з 16.01.2017 по 13.07.2017 на 10 аркушах; 37. корінець листка непрацездатності (серія АДВ №688212) на 1 аркуші; 38. корінець листка непрацездатності (серія АДВ №688013) на 1 аркуші; 39. корінець листка непрацездатності (серія АГЦ №673865) на 1 аркуші; 40. амбулаторна картка хворого ОСОБА_6 ,1961 р.н. на 13 аркушах; 41. журнал реєстрації амбулаторних хворих КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_67 » лікаря отоларинголога за 2017 рік на 87 аркушах.
Вирок може бути оскаржений до ІНФОРМАЦІЯ_68 шляхом подачі апеляційної скарги через ІНФОРМАЦІЯ_69 протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1