ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року  м. Дніпро Справа № 904/2094/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:  Дарміна М.О., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ" 
на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р. (суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро)
у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН”, м.Миколаїв
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", м. Дніпро
про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 140 353, 31 грн. 
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", про стягнення заборгованості, в розмірі 140 353, 31 грн., з яких: 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені та 1874,00 грн. 3% річних.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025р. у справі №904/2094/25 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДСЗ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені, 1 874,00 грн. 3% річних, 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.
30.06.2025 р. Позивач подав клопотання про ухвалення додаткового рішення, яким просив суд стягнути з Відповідача 22 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Разом з відповідним клопотанням суду подано докази на підтвердження розміру зазначених судових витрат.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДСЗ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025р. у справі №904/2094/25.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 22000 грн. не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у цій справі з урахуванням позову; - заявлений відповідачем розмір його витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом; - заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру; - справедливий розмір судових витрат за надану професійну допомогу на думку Відповідача становить 1 000,00 грн.
Скаржник також зазначає на тому, що ТОВ “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” не було подано орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, відповідно до якого Відповідач планував понести витрати на послуги адвоката, що обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22000 грн., Позивачем не долучено до матеріалів справи жодного документа.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2025р. втребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2094/25. 
Матеріали справи №904/2094/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", про стягнення заборгованості, в розмірі 140 353, 31 грн., з яких: 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені та 1874,00 грн. 3% річних.
У позовній заяві Позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН» понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову, а також з витрат на професійну правничу допомогу та пославшись на положення ч. 8 ст. 129 ГПК України просив суд надати Товариству з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН» п`ятиденний строк після ухвалення рішення по даній справі для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025р. у справі №904/2094/25 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДСЗ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені, 1 874,00 грн. 3% річних, 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.
30.06.2025р. Позивач подав клопотання про ухвалення додаткового рішення, яким просив суд стягнути з Відповідача 22 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Разом з відповідним клопотанням суду подано докази на підтвердження розміру зазначених судових витрат.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДСЗ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн..

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", про стягнення заборгованості, в розмірі 140 353, 31 грн., з яких: 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені та 1874,00 грн. 3% річних.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві Позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН» понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову, а також з витрат на професійну правничу допомогу та пославшись на положення ч. 8 ст. 129 ГПК України просив суд надати Товариству з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН» п`ятиденний строк після ухвалення рішення по даній справі для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025р. у справі №904/2094/25 винесене на користь позивача. 
30.06.2025 р., тобто в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем подано суду клопотання про стягнення з ТОВ «ДСЗ» на користь ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 22 000,00 грн. та докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. 
Отже, позивач дотримався визначеного процесуальним законом порядку.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу позивачем надано суду першої інстанції копії: договору про надання правничої допомоги №2504/2025 від 25.04.2025р.; акту приймання-передачі наданих робіт від 30.06.2025 р., рахунку №30/06 від 30.06.2025 р.; ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ № 1298406 від 29.04.2025 р..
З наданих Заявником доказів вбачається, що 25.04.2025р., мж Товариством з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” та адвокатом Тарутя Захаром Олеговичем укладено договір про надання правничої допомоги №2504/2025, за умовами п.1.1, п.2.1.1. якого, за Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Представляє у встановленому порязку інтереси Клієнта та виконує всі необхідні дії щодо представництва та захисту прав Клієнта з питання стягнення з ТОВ «ДСЗ» 140 353,31 грн., з яких: 121 400,00 грн. основного боргу, 17 079, 31 грн. пені та 1874,00 грн. 3% річних.
Умовами п.4.1. договору, Сторони погодили, що вартість послуг Адвоката (гонорар) за цим договором складає фіксований розмір – 22 000,00 грн.
Відповідно до п.4.2. договору, Гонорар, вказаний в п.4.1. договору, сплачується Клієнтом за надання послуг правової допомоги з представництва інтересів та захисту прав Клієнта в суді першої інстанції, а саме: вивчення наданих Клієнтом документів, що стосуються спору та їх правова оцінка; правовий аналіз судової практики в подібних спорах; визначення правової позиції у спорі в інтересах Клієнта та стратегії представництва в суді; збір, формування і підготовка доказів для подання до суду; складання і подання до суду позову та заяви про забезпечення позову; ознайомлення з матеріалами справи( при необхідності, одна дія); участь в судових засіданнях ( до п`яти засідань); складання і подання заяв по суті та інших процесуальних документів (заяви, клопотання) у справі (при необхідності до 5 документів); опрацювання і підготовка відповідей (заперечень) на процесуальні документи інших учасників справи (при необхідності до 5 документів); ознайомлення з судовими рішеннями (ухвалами) під час провадження у справі тощо.
При цьому, Сторони погодили, що гонорар підлягає сплаті Адвокату в повному обсязі, незалежно від часу, витраченого адвокатом на виконання цього договору (п.4.3. договору).
Відповідно до п. 4.4. договору, оплата за даним договором здійснюється не пізніше 60 днів з моменту підписання Клієнтом Акту приймання-передачі наданих робіт, на підставі рахунку від Адвоката. 
Як вже було зазначено вище, 30.06.2025р. сторонами був підписаний Акт приймання-передачі наданих робіт до договору про надання правничої допомоги №2504/2025 від 25.04.2025р., за умовами якого, Товариство з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” (Клієнт) та адвокат Турутя З.О. склали цей акт про те, шо адвокатом надані наступні юридичні послуги: 25.04.2025р. - вивчення наданих Клієнтом документів, що стосуються спору, їх правова оцінка; 26.04.2025р. - правовий аналіз судової практики в подібних спорах, визначення правової позиції у спорі в інтересах Клієнта та стратегії представництва в суді; 27.04.2025р. - 29.04.2025 р. - складання і подання до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах Клієнта позову про стягнення з ТОВ «ДСЗ» 140353,31 (сто сорок тисяч триста п`ятдесят три гривні 31 копійок) грн, 3 яких 121400,00 (сто двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) грн основного боргу за Договором поставки №01/16-08- 2024 від 16.08.2024, пеню за прострочення зобов`язання в розмірі 17079,31 (сімнадцять тисяч сімдесят дев`ять гривень 31 копійка) грн, три проценти річних в розмірі 1874,00 (одна тисяча сімдесят чотири гривні 00 копійок) грн.; складання і подання до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах Клієнта заяви про забезпечення позову; 12.05.2025р. - участь у судовому засіданні у справі № 904/2094/25. Вартість послуг Відповідно до Договору є фіксованою та складає 22 000,00 грн..
Жодних претензій по якості, повноти, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Адвоката не має.
Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомогу складає 22 000,00 грн..
Договір, протокол погодження вартості правничої допомоги та Акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень та скріплено печаткою Клієнта.
30.06.2025 р. Адвоктом Тарутею З.О. було складено рахунок на оплату № 30/06 для проведення оплати за послуги за Договором про надання правничої допомоги № 2504/2024 від 25.04.2025р., в розмірі 22 000,00 грн..
В матеріалах справи наявний ордер про представництво в Господарському суді Дніпропетровської області інтересів позивача адвокатом Тарутею З.О..
Отже, Позивач підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі. 
Відповідач будь-яких клопотань чи заперечень на заяву Позивача, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції не надав.
Апеляційний господарський суд, дослідивши надані Товариством з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ ПРОМСТАН” докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, прийнявши до уваги заперечення Відповідача про розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу, та враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, результат розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 22 000,00 грн. є співмірним і розумним у даній справі, є доказово обґрунтованими та підлягають розподілу.
Викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються, як необґрунтовані.
Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р. у справі №904/2094/25 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Позивачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України “Про судовий збір” не передбачена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ" - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2025р. у справі №904/2094/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 
Головуючий суддя І.М. Кощеєв
Суддя О.В. Чус
Суддя М.О. Дармін