Справа № 135/124/26 
Провадження № 3/135/52/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

27.01.2026    м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
23 січня 2026 року о 12 годині 50 хвилин  ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання:  АДРЕСА_1 , вчинив щодо свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на його адресу нецензурних слів. Зазначені дії спричинили шкоду психічному здоров`ю потерпілого.
У судовому засіданні  ОСОБА_2  вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що усвідомлює неправомірність своєї поведінки, шкоду, заподіяну батькові, та пообіцяв надалі не допускати подібних дій. 
Потерпілий  ОСОБА_1 надав суду покази, які узгоджуються з викладеним в протоколі та показами його сина ОСОБА_2 , а також відповідають його письмовим поясненням. Також вказав, що вказані дії сина спричинили шкоду його психічному здоров`ю у вигляді психологічного стресу. Водночас вказав, що примирився з сином та просив його суворо не карати. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону, а також забезпечення виконання постанови у справі.
Орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце адміністративне правопорушення; чи винна дана особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковими умовами притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 173-2 КУпАП, домашнє насильство – це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом правопорушення, передбаченого вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері захисту прав і свобод громадян, зокрема — від домашнього насильства.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Для встановлення факту правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи вчиняла особа дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Отже, нецензурні висловлювання, самі по собі, можуть становити форму психологічного домашнього насильства, якщо вони спрямовані на приниження, обмеження волевиявлення особи, викликають емоційну нестабільність або завдають шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи. У такому випадку вони утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
Виходячи з аналізу наведених норм, факт вчинення домашнього насильства, що охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце у разі настання наслідків у вигляді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого внаслідок дій правопорушника психологічного, фізичного чи економічного характеру.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748476, 23 січня 2026 року о 12 годині 50 хвилин  ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання вчинив щодо свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на його адресу нецензурних слів. Отже, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол складено уповноваженою особою відповідно до вимог статті 256 КУпАП: в ньому зазначено дату, місце, обставини та суть правопорушення, зауважень до його змісту від  ОСОБА_2  не надходило, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ним зазначено: «ознайомлений».
Вина  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами, зокрема: письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , які є послідовними, узгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам, викладеним у протоколі, а також наданим ним та  ОСОБА_2 поясненням під час судового розгляду; терміновим заборонним приписом, винесеним органом поліції, згідно з яким щодо  ОСОБА_2  застосовано тимчасовий захід у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на троє діб; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно якого поліцейським визначено рівень небезпеки правопорушення як середній.
На підставі всебічної та об`єктивної оцінки доказів, суд дійшов переконливого висновку про наявність у діях  ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення. Дії особи полягали у вчиненні психологічного насильства у формі словесних образ, що спричинили шкоду психічному здоров`ю його батькові, а отже, відповідають ознакам правопорушення, зазначеним у диспозиції вказаної норми.
Водночас за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, настає адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, Ладижинський міський суд Вінницької області своєю постановою від 26.03.2025 (справа № 135/306/25) піддав  ОСОБА_2  адміністративному стягненню у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Тобто,  ОСОБА_2 , будучи особою, яку було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, повторно протягом року вчинив аналогічне правопорушення.
З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт вчинення  ОСОБА_2  адміністративного правопорушення та наявність у його діях усіх ознак складу цього правопорушення.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд, керуючись вимогами статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчиненого діяння, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_2 є щире розкаяння винного.
У матеріалах справи містяться: висновок КП «Ладижинська міська лікарня» № 17 від 23.01.2026 про перебування ОСОБА_2  в стані алкогольного сп`яніння; роздруківка показників тесту № 17 від 23.01.2026, отримані за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», з якої видно, що вміст алкоголю в крові  ОСОБА_2  становить 2,62 проміле.
Отже обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_2 є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.
З урахуванням викладеного, а також зважаючи на дані про особу правопорушника, його вік, матеріальне становище, суд вважає, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції частини третьої статті 173-2 КУпАП, буде достатнім для виховного впливу на правопорушника, формування в нього стійкої правослухняної поведінки та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено програму для кривдника, як комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Відповідно до ч.5 ст. 283 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1цього Кодексу.
Враховуючи обставини вчинення правопорушення та особу правопорушника, суддя вважає, що у даному випадку відсутні підстави для направлення правопорушника на проходження програми для кривдників.
У порядку, визначеному статтею 40-1 КУпАП та пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 39-1, 40-1, 256, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одну тисячу двадцять) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити  ОСОБА_2 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Суддя