ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Львів	Справа № 460/9329/24 пров. № А/857/44996/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 460/9329/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Поліщук О.В. в м. Рівне 03.10.2025 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.07.2024 за № 172450008446 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком; визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу пенсії як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4; зобов`язання відповідача вчинити дії з нарахування позивачу пенсії з 08.07.2024.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ про відмову у призначенні пенсії від 29.07.2024 № 172450008446 (вих. № 19244/03-16 від 29.07.2024).
Зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-ХІІ), з 09.07.2024.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що період проживання позивача на території радіоактивного забруднення недостатній для призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, оскільки такий становить 03 роки 06 місяців 26 днів. 
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (4 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 28.12.1998.
11.07.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону № 796-ХІІ.
На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі також – Порядок № 22-1), за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії від 11.07.2024 направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
19.07.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 172450008446 (вих. № 9086/03-16 від 19.07.2024), яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Підставою прийняття пенсійним органом такого рішення, як слідує з його змісту, слугувало те, що доданими до заяви документами підтверджується період проживання (роботи) позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 менше 4 років, а саме 03 роки 10 місяців 05 днів. Відтак, право на зниження пенсійного віку позивач не набув.
В подальшому, як вказує позивач у позовній заяві, він зібрав додаткові документи на підтвердження періоду проживання (роботи) в зоні радіоактивного забруднення та 22.07.2024 повторно звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону № 796-ХІІ.
29.07.2024 ГУ ПФУ прийнято рішення № 172450008446 (вих. № 19244/03-16 від 29.07.2024), яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Підставою прийняття пенсійним органом такого рішення, як слідує з його змісту, слугувало те, що доданими до заяви документами підтверджується період проживання (роботи) позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 менше 4 років, а саме 03 роки 06 місяців 26 днів. Відтак, право на зниження пенсійного віку позивач не набув.
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 4 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон № 1058-IV) встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується, зокрема, на Законі № 796-XII.
Закон № 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-XII. 
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Абзацом четвертим частини 2 статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, 3 роки – початкова величина, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Порядком № 22-1 передбачено, що для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХІІ необхідно подати документи, що підтверджують особливий статус особи, зокрема: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).
Окрім того, при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, а також надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій та допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, а у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення (пункт 3.3 Порядку № 22-1).
Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.
Таким чином, у разі виявлення відповідачем відсутності документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за віком, потрібно надати роз`яснення про те, які документи потрібно подати та, в разі необхідності, надати також допомогу в одержання таких документів.
Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою Березнівської міської ради від 14.06.2024 № 686 (далі - довідка № 686), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дійсно проживав в місті Березне Рівненської області з 12.07.1986 по 05.09.1986, з 07.08.1987 по 06.11.1987, з 11.11.1989 по 27.12.1991, з 31.05.1994 по даний час.
Відповідно до довідки Березнівського ліцею № 2 від 15.05.2024 № 03-13/109 (далі - довідка № 03-13/109), ОСОБА_1 дійсно навчався у Березнівській середній школі № 2 (с-ще Березне) з 01.09.1976 по 26.06.1986. Навчання позивача у Березнівській середній школі № 2 стверджується також атестатом про середню освіту № 780603 (дата видачі 26.06.1986). У свою чергу, довідкою Березнівського ліцею № 2 від 15.05.2024 № 03-13/110 підтверджується реорганізація Березнівської середньої школи № 2 в Березнівську загальноосвітню І-ІІІ ступенів школу № 2 Березнівської районної ради Рівненської області, а в подальшому - в Березнівський ліцей № 2 Березнівської міської ради Рівненської області.
Довідкою Рівненського кооперативного економіко-правового фахового коледжу від 22.04.2024 № 94 (далі - довідка № 94) стверджується, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Рівненському кооперативному профтехучилищі на денній формі навчання з 01.09.1986 по 23.07.1987 за професією заготівельних продуктів і сировини, а з 07.04.1987 по 15.07.1987 проходив виробничу практику у райзаготконторі Березнівського РайСТ. Навчання позивача у Рівненському кооперативному профтехучилищі стверджується дипломом № 257231 (дата видачі 23.07.1987). Також, довідкою від 22.04.2024 № 94 підтверджується реорганізація Рівненського кооперативного профтехучилища в Рівненський кооперативний економіко-правовий фаховий коледж.
Згідно з записами №№ 1, 2, 3, 5 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 14.12.1989) позивач у період з 11.08.1987 по 17.11.1987 працював у Березнівській райзагоконторі, а у період з 14.11.1989 по 10.06.1996 - у Березнівському коопунівермазі. У свою чергу, довідкою Березнівської міської ради від 14.06.2024 № 135 підтверджується те, що Березнівська райзаготконтора та Березнівський коопунівермаг були розміщені на території с-ща Березне Рівненської області.
Селище Березне Рівненського району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що документально підтверджений період проживання (роботи) позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 становить понад чотири роки:
з 26.04.1986 (день аварії на Чорнобильській АЕС) по 26.06.1986 (00 років 02 місяці 01 день) - навчання у Березнівській середній школі № 2 (довідка № 03-13/109);
з 12.07.1986 по 05.09.1986 (00 років 01 місяць 25 днів) - проживання в с-щі Березне Рівненської області (довідка № 686);
з 07.04.1987 по 15.07.1987 (00 років 03 місяці 09 днів) - проходження виробничої практики у райзаготконторі Березнівського РайСТ (довідка № 94);
з 07.08.1987 по 17.11.1987 (00 років 03 місяці 11 днів) - проживання в с-щі Березне Рівненської області (довідка № 686), робота в Березнівській райзагоконторі (записи №№ 1, 2 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 );
з 11.11.1989 по 01.01.1993 (03 роки 01 місяць 22 днів) - проживання в с-щі Березне Рівненської області (довідка № 686), робота в Березнівському коопунівермазі (записи №№ 3, 5 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ).
Аналізуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно встановив, що позивач має право на застосування величини зниження пенсійного віку, оскільки станом на 1 січня 1993 року та після цього прожив у зоні гарантованого добровільного відселення необхідний проміжок часу, що є підставою для додаткового зменшення пенсійного віку позивачу, передбаченого положеннями статті 55 Закону № 796-ХІІ.
Колегія суддів звертає увагу, що документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 04 вересня 2015 року (№ 690/23/15-а), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05 травня 2017 року у справі № К/800/15193/17, від 03 жовтня 2017 року у справі № К/800/31990/17. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.
Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Колегією суддів встановлено, що таку довідку, а саме потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії серії НОМЕР_1 від 28.12.1998 позивачу видана уповноваженим на те державним органом (Рівненська ОДА), який при видачі зазначеної довідки перевіряв достовірність поданих позивачем документів.
Відповідно до довідки позивач є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи.
Крім того, на виконання вимог Порядку № 22-1 позивач разом із заявою надав довідки органу місцевого самоврядування про період (періоди) проживання на території гарантованого добровільного відселення.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідач, відмовивши позивачу, у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що визначені чинним законодавством. 
Рішення відповідача про таку відмову № 032950010298 від 23.12.2024 не відповідає критеріям правомірності, визначеним у частині другій статті 2 КАС України, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 460/9329/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк