Справа № 274/7361/25 Провадження № 2/0274/881/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,	
до	ОСОБА_3 	
про	стягнення аліментів,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_3 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до 30.06.2026 р., але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Позов обґрунтований тим, що  ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , та сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття на підставі судового наказу, проте ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досяг повноліття. З 01.09.2022 р. ОСОБА_1 є студентом Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права, термін навчання – до 30.06.2026 р., у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги з боку батьків, однак його мати не може надавати допомогу у потрібному розмірі. ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , розмір його доходів не відомий, але дохід є стабільним, тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 на період навчання.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 16.08.2007 р. про народження (а. с. 4).
ОСОБА_1 є студентом Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права, період навчання – з 01.09.2022 р. по 30.06.2026 р., що підтверджується довідкою від 12.09.2025 р. цього навчального закладу (а. с. 6).
На думку Суду, очевидним є те, що навчання ОСОБА_1 перешкоджає або суттєво обмежує йому можливість працевлаштуватись або займатися іншою діяльністю, направленою на отримання регулярного та стабільного доходу, що, в свою чергу, значно ускладнює задоволення його ї потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних для життя потреб.
При цьому ОСОБА_3 не подано доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 має достатній для задоволення вказаних у попередньому абзаці потреб регулярний та стабільний дохід.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати повнолітнього сина – ОСОБА_1 , до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.
Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 не може надавати матеріальну допомогу сину – ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, при цьому з довідки від 19.07.2025 р. військової частини НОМЕР_1 вбачається, що станом на 19.07.2025 р. ОСОБА_3 проходив військову службу (а. с. 8)., а й тому – мав регулярний дохід.
Зважаючи на це, Суд виходить з того, що ОСОБА_3 може надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
ОСОБА_1 за період з квітня по вересень 2025 р. отримав стипендію у розмірі 5 457,48 грн. (у середньому – 909,58 грн. щомісячно), що підтверджується довідкою про доходи від 15.10.2025 р., виданою Бердичівським фаховим коледжем промисловості, економіки та права (а. с. 7).
Зі змісту позовної заяви, рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2024 р. у справі № 274/7638 та наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2024 р. у справі № 274/4271/24 випливає, що на утриманні ОСОБА_4 перебувають двоє дітей (а. с. 9 – 11).
Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про інші обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, при цьому Суд враховує, що, як було встановлено вище, станом на 19.07.2025 р. ОСОБА_3 проходив військову службу, а й тому – мав регулярний дохід, у зв`язку з чим тому Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, – 1/6 частка заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно.
Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 – 192 і 194 – 197 цього Кодексу.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 – 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 22.10.2025 р. і до припинення ОСОБА_1 навчання у Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         В.В. Корбут