копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" січня 2026 р. Справа № 608/2744/25
Номер провадження2-о/608/20/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря    Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» про встановлення факту належності диплому про навчання, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2026 року заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності диплому про навчання. В заяві вказала, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області по питанню призначення пенсії за віком, згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при досягненні нею 60 років. Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області ОСОБА_1 було у цьому відмовлено в зв`язку з відсутністю страхового стажу. Однією з причин відмови є не зарахування в трудовий стаж строку навчання з 01 вересня 1977 року по 20 липня 1980 року, оскільки неможливо підтвердити зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », що не збігається з паспортними даними заявниці.
Просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , диплому НОМЕР_2 від 20 липня 1980 року, виданого середнім професійно-технічним училищем №3 м. Тернополя (на даний час перейменовано на ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму»), який видано на ім`я ОСОБА_4 . 
Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Манорик Г. Г. в судовому засіданні заяву підтримують, просять задоволити.
Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. Подав письмову заяву, згідно якої вважає, що в даній заяві вбачається спір про право, а отже її слід залишити без розгляду. 
Заінтересована особа: представник Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання повістки. Будь-яких пояснень щодо заяви не подав.
Вислухавши заявника, його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно п. 6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Заявниця звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з приводу призначення їй пенсії за віком, враховуючи, в тому числі, до загального страхового стажу і період навчання з 01 вересня 1977 року по 20 липня 1980 року, згідно диплому НОМЕР_2 від 20 липня 1980 року в Тернопільському вищому професійному училищі № 3, яке на даний час іменується як ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму», оскільки неможливо підтвердити зміну прізвища заявниці « ОСОБА_5 ».
Зокрема прізвище заявниці зазначено ОСОБА_4 , а згідно паспорта громадянина України прізвище заявниці - ОСОБА_6 .
Дана обставина, унеможливлює зарахування до трудового стажу періоду навчання у середньому професійно-технічному училищі м. Тернополя, де вона навчалася за професією кравець по пошиттю жіночого верхнього одягу та їй присвоєно п`ятий розряд, починаючи з 01.09.1977 по 20.07.1980, вказаного в дипломі.
Згідно паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 28 січня 2000 року, стверджується особа заявниці  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно карти фізичної особи платника податків ідентифікаційний номер присвоєно ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Залісся Чортківського району Тернопільської області. Її батьками значаться: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 01 серпня 1981 року укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в с. Залісся Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №9. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 від 23.07.1980, анкетні дані заявниці зазначені «Атаманец», перекреслено та вказано « ОСОБА_11 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта - середня, професія - швея. Записи в трудовій книжці зроблені російською мовою.
Перший запис в трудовій книжці - навчання в Тернопільському ПТУ з 01.09.1977 по 20.07.1980, запис зроблено на підставі диплому - Диплом НОМЕР_2 .
Згідно рішення Чортківського районного суду у справі № 608/1041/19 від 14 червня 2019 року встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_4 від 23.07.1980, в якій невірно зазначено рік народження заявниці, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 замість ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також міститься закреслення прізвища « ОСОБА_2 » та дописано прізвище « ОСОБА_3 » та, крім цього, прізвище, ім`я та по батькові зазначено на російській мові.
Встановлення факту належності заявнику згаданого документа породжує для нього право на включення до трудового стажу періоду навчання, запис про який містяться в згаданому дипломі.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві ОСОБА_1 спір про право, а саме право на призначення пенсії . 
Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.
При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий навчальним закладом, де навчалась заявниця, а лише підтверджує належність такого документу заявниці, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.
З огляду на викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібно для того, щоб він мав можливість на призначення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд має підстави дійти до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності. 
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 136, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769, майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001), Державний професійно-технічний навчальний заклад «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» (код ЄДРПОУ 02547671, вул. Замонастирська, 26, м. Тернопіль, 46006) про встановлення факту належності диплому про навчання, задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , диплому НОМЕР_2 від 20 липня 1980 року, виданого середнім професійно-технічним училищем №3 м. Тернополя (на даний час перейменовано на ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму»), який видано на ім`я ОСОБА_4 . 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2744/25
Рішення набрало законної сили «  »    року.

Суддя: Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано « »    року

Секретар: