Справа №521/20993/25
Провадження №3/521/267/26

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

27 січня 2026 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Турава Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року, вбачається, що 15 листопада 2025 року об 08 годинні 00 хвилин в селищі Хлібодарське, дорога об`їзна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, тобто не маючи право керування транспортним засобом, чим вчинив правопорушення протягом року повторно постанова від 30 серпня 2025 року серії ЕНА №5605067 за ст. 126 ч. 4 КУпАП, що було зафіксовано на відеокамеру № 474573, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Також, просив справу розглядати за його відсутності з урахуванням наданих ним пояснень у поданих до суду клопотаннях.
15 жовтня 2025 року о 08 год. 36 хв. ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором поліції в с-щі Хлібодарське Одеського району (окружна дорога у м. Одесі), котрий про причини зупинки його не повідомив, права не роз`яснював, однак під час перевірки встановив та інформував його, що він позбавлений права керування і не має права перебувати за кермом.
З приводу таких звинувачень інспектора Костандакє Сергій Володимирович заперечував, повідомив його, що після позбавлення права керування та спливу річного строку, ОСОБА_1 склав іспит та оформив усі необхідні документи тому йому залишилось лише забрати своє водійське посвідчення. Також він інформував інспектора, що за кермом увесь час перебувала його дружина (перебувала в салоні автомобіля на час зупинки), однак через сильний туман вона не могла керувати, що й стало причиною керування автомобіля ним.
Також слід звернути увагу на неправомірні дії інспектора у питаннях законності зупинки та не роз`яснення його прав, що є самостійними підставами для відмови у притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Щодо кваліфікації правопорушення.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частини 2-4 зазначеної статті передбачають відповідальність у таких випадках: ч. 2 - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; ч. 3 - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; ч. 4 - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
З огляду на те, що річний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами сплив 30 серпня 2025 року, а з 16 вересня 2025 року він отримав право керування відповідними транспортними засобами, жодна із зазначених частин 2-4 ст. 126 КУпАП застосуванню не підлягає.
Натомість, відповідальність за «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством» передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП, що не охоплюється частиною 5, за якою складено протокол.
Зазначені обставини вказують на невірне трактування інспектором поліції Закону та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, на яку вказує інспектор, а за частиною 1 статті 126 КУпАП протокол не складався.
Щодо законності зупинки транспортного засобу під його керуванням.
Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення інших правопорушень.
Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу викладений у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.
Як видно із наданих відеозаписів, працівник патрульної поліції, після зупинки транспортного засобу не повідомив про причину зупинки, що визначена зазначеними вище нормами Закону.
Водночас, з матеріалів справи, в тому числі з відеозаписів, не вбачається наявності будь-яких пошкоджень транспортного засобу, який зупинено поліцейськими, номер автомобіля був освітлений та видимий для учасників дорожнього руху.
Відносно нього поліцейськими не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Матеріали справи не містять копії такої постанови.
Інспекторами патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним Правил дорожнього руху.
Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності факту законної зупинки транспортного засобу під його керуванням (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»), суду не надано.
Щодо права на отримання належної правової допомоги, варто зауважити, що мало місце також порушення його права на отримання правової допомоги, що є окремою правовою підставою для відмови у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Отримання правової допомоги особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є гарантією і дотриманням інспектором порядку розгляду справи про адміністративної правопорушення водія.
За умови виконання інспекторами вимог Закону щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав, у тому числі й права на захист, питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за більш тяжке правопорушення (ч. 5 ст. 126) замість ч. 1 ст. 126 КУпАП, з великою вірогідністю не виникло б.
Таким чином, санкції частин 1 та 5 статті 126 КУпАП суттєво різняться, а невірна кваліфікація інспекторами поліції значно обмежила б його у правах, зокрема у праві на працю.
В діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а в цілому – відсутня і подія зазначеного інспектором правопорушення.
Аналізуючи надані докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення та довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, в якій зазначено, що посвідчення водія на його ім`я НОМЕР_3 з терміном дії з 16 вересня 2025 року по 16 вересня 2055 року та категоріями С, С1, В, В1, а також копію посвідчення водія НОМЕР_3 , слід дійти однозначного висновку, що за вказаних обставин в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 2-5 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим провадження щодо нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Також, на підтвердження обставин повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, до протоколу в якості доказів були додані роздруківки (з аналітичної системи «Армор») постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Зазначений доказ вважає таким, що не є достатнім та належним для підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів набрання зазначеною постановою законної сили.
Натомість зі змісту доданого до протоколу роздруківки постанови серія ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року не вбачається жодної з передбачених ст. 291 КУпАП обставин, після настання яких постанова набирає законної сили.
Наявності обставин, передбачених статтею 291 КУпАП, після настання яких постанова серії ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року вважається такою, що набрала законної сили, в тому числі й обізнаність правопорушника про її складання, з доданих до протоколу відеозаписів з технічних засобів відеозапису, що міститься на цифрових носіях інформації DVD-R дисках, також не вбачається.
При цьому, до матеріалів справи не долучено відеозапис події за 30 серпня 2025 року, зафіксований на нагрудну бодікамеру.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вручення (отримання) йому копії постанови серії ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року або направлення засобами поштового зв`язку зазначеної постанови та отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в отриманні цієї постанови, або повернення поштового відправлення з позначкою про не вручення постанови до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, додано не було.
Отже, враховуючи передбачений ч. 2 ст. 291 КУпАП порядок набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, у суду, враховуючи не надання доказів протилежного, відсутня можливість встановити обставину набрання постановою серії ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року законної сили.
Крім того, відсутня можливість встановити зазначену в протоколі серія ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року обставину позбавлення його права керування транспортними засобами, з огляду на ненадання доказів на підтвердження вказаної обставини особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Щодо доданих до протоколу серії ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року на підтвердження обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як доказів: 1) відеозапису з технічних засобів відеозапису, що міститься на цифрових носіях інформації DVD-R дисках; 2) інформації з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП року не може за своєю правовою природою та змістом замінити (уточнити, доповнити) суті адміністративного правопорушення, що була зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення (повторність вчинення), як таку, що відповідає диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому не можуть братися до уваги при розгляді справи.
Дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з такого.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року, вбачається, що 15 листопада 2025 року об 08 годинні 00 хвилин в селищі Хлібодарське, дорога об`їзна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, тобто не маючи право керування транспортним засобом, чим вчинив правопорушення протягом року повторно постанова від 30 серпня 2025 року серії ЕНА № 5605067 за ст. 126 ч. 4 КУпАП, що було зафіксовано на відеокамеру №474573, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
За даним фактом, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії .
Згідно із ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами , повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За змістом диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті. 
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження обставин повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, до протоколу в якості доказів були додані роздруківки (з аналітичної системи «Армор») постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕНА №5605067 від 30 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Зазначений доказ не є в повній мірі достатнім та належним для підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів набрання зазначеною постановою законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Крім того, відсутня можливість встановити зазначену в протоколі серія ЕПР1 №513583 від 15 листопада 2025 року обставину позбавлення його права керування транспортними засобами, з огляду на ненадання доказів на підтвердження вказаної обставини особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також судом береться до уваги та обставина, що річний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами сплив 30 серпня 2025 року, а з 16 вересня 2025 року він отримав право керування відповідними транспортними засобами.
У відповідності до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак, у вказаній справі вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, що свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (n. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .
Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий      В.К. Гуревський