Справа №: 630/1624/25 	

Провадження № 3/630/8/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
12 січня 2026 року	м. Люботин  	

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Сухоруков І.М., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно до якого 18.11.2025 об 11 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вона вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме змінила замок на вхідних дверях та обмежила доступ до будинку, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди психічному здоров`ю. 
Окрім того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-8 КУпАП, згідно до якого 18.11.2025 о 16 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вона не виконала терміновий заборонний припис АА №488013: в будь-який спосіб контактувати один з 13.00 год 18.11.2025 по 13.30 год. 21.11.2025. Потерпілою у протоколі вказана ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 провину не визнала та вказала, що вона стосовно дочки ОСОБА_2 психологічного насильства не вчиняла, а навпаки її дочка ОСОБА_2 регулярно влаштовує стосовно неї сварки, провокує бійки, постійно виносила речі з будинку до ломбарду, і у неї з дочкою немає порозуміння щодо спадщини після смерті чоловіка. З дочкою вони тривалий час не мешкають однією родиною, сімейних стосунків не підтримують, не мешкають разом, не пов`язані спільним побутом та спільним бюджетом. Дочка виїжджала мешкати до США, де була засуджена за підпал. Будинок АДРЕСА_1 належить їй, ОСОБА_1 на праві власності, і вона, після чисельних дрібних крадіжок, вчинених ОСОБА_2 , змінила замки на дверях. Станом на 18.11.2025, її дочка ОСОБА_2 не мешкала у будинку АДРЕСА_1 , і мала претензії щодо речей, які там зберігалися. Вона зранку 18.11.2025 перебувала на роботі, і їй зателефонував сусід і вказав, що дочка ОСОБА_2 підпалила вхідні двері до будинку АДРЕСА_1 . З цього приводу виникла сварка та ними обома була викликана поліція. Поліцейські склали протоколи на кожну з них. Щодо заборонного припису, ОСОБА_1 вказала, що такого припису матеріали справи не містять, а тому неможна ставити їй у провину порушення того, чого немає.
Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Згідно до письмової заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 18.11.2025, вона мешкала у м.Харкові, а була зареєстрована у АДРЕСА_1 , де будинок розділений на дві половини. Вона приїхала 18.11.2025 на 40 днів після смерті бабусі, та хотіла забрати свої речі з другої половину будинку до своєї половини, але не змогла попасти, бо мати змінила замки у другій половині будинку. Згідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , 18.11.2025 її дочка ОСОБА_2 намагалася підпалити вхідні двері.
Доказів, які б свідчили про образи або погрози матеріали справи не містять. Окрім того, 18.11.2025 стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, де зазначено, що 18.11.2025 об 11.20 год. остання намагалася підпалити вхідні двері за адресою АДРЕСА_1 . Сліди підпалу вхідних дверей вбачаються з фотоматеріалу, наданого ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які хоча і є близькими родичами, але не мешкають однією родиною та не підтримують сімейні стосунки, немає порозуміння щодо поділу рухомого майна та прав користування нерухомістю. Доказів погроз фізичною розправою матеріали справи не містять. Зібрані матеріали та пояснення свідчать про те, що ОСОБА_1 змінила замки на своїй частці помешкання у АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 мала вільний доступ до свої частки та фактично мешкала на той час за іншою адресою – у м.Харкові.
Більш того, як вбачається з отриманих судом матеріалів подальші дії ОСОБА_2 – підпал вхідних дверей помешкання її матері є вочевидь протиправними.
За таких обставин, неможливо зробити висновок, що внаслідок дій ОСОБА_1 було спричинено шкоду психічному або здоров`ю ОСОБА_2 .
Що стосується протоколу за ч.2 ст.173-8 КУпАП, матеріали справи, направлені до суду органом поліції, не містять заборонного припису АА №488013. Такий припис не вказаний у додатках до протоколу та в описі матеріалів справи.
За відсутністю цього доказу неможливо робити висновки про порушення ОСОБА_1 вимог заборонного припису.
Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вищевказаних обставин, судом під час розгляду даної справи не отримано доказів вчинення 18.11.2025 ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно її дочки ОСОБА_2 та порушення заборонного припису. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 294 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративне правопорушення – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя:        І.М. Сухоруков