ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2345/25	Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В. 	
Провадження № 33/817/6/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно постанови, 27 вересня 2025 року о 02 год. 13 хв. в м. Чортків по вул. Виговського, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volvo державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова, нечітка ходьба, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 на місці зупинки транспортного засобу та від проходження такого огляду в медичному закладі водій категорично відмовився, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ;
так як матеріалами справи не підтверджено факт зупинки транспортного засобу, а тому протокол про адміністративне правопорушення як і всі інші докази зазначені у ньому, є недопустимими доказами;
із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі;
працівники поліції не вручили ОСОБА_1 письмового направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;
протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Чортківська ЦМЛ» повинні бути складені тим поліцейським, який проводив огляд з використанням спеціальних технічних заходів, чого зроблено не було;
дане правопорушення носить кримінальний характер, адже навіть мінімальний розмір стягнення у виді штрафу за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Заслухавши доводи захисника Білецького Н.Т., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, а у випадку відмови просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Аналізуючи доводи клопотання ОСОБА_1 про необхідність зупинення судового провадження у справі до його звільнення з військової служби, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
При цьому, нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.
Так, особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.394 КУпАП неявка в судове засідання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не перешкоджає апеляційному розгляду.
Також, суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи.
Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду справи, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, мав захисників – професійних адвокатів, які представляли його інтереси під час розгляду справи, а тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

Щодо доводів клопотання про застосування аналогії з КПК України, належить також зазначити, що 01 травня 2022 року законодавцем були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження. При цьому, у КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. 
Отже, посилання на положення ст. 335 КПК України є безпідставними, оскільки цим Кодексом регулюються зовсім інші правовідносини. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисник повинні добросовісно використовувати надані їм процесуальні права, не зловживати ними та демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
За таких підстав необхідно відмовити у задоволенні поданого клопотання про зупинення провадження у справі. 

Перевіркою матеріалів справи щодо суті апеляційної скарги встановлено наступне. 
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 466279 від 27 вересня 2025 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння в КНП «Чортківська ЦМЛ»; відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 466279 від 27 вересня 2025 року, який узгоджується з відеозаписами із реєстратора службового автомобіля, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Так, даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл WhatsApp Video 2025-09-30 at 15.09.45.mp4) зафіксовано як транспортний засіб марки Volvo державний номерний знак НОМЕР_1 , після увімкнення працівниками поліції проблискових маячків, здійснив зупинку безпосередньо перед тим, як до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, після чого до даного транспортного засобу підійшов працівник поліції.
Також, даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл Предик 130.mp4) зафіксовано, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було йому оголошено, а саме що останній керував транспортним засобом в комендантську годину.
Таким чином, твердження апелянта про недоведеність факту керування автомобілем та факту зупинки транспортного засобу спростовується об`єктивними даними відеозаписів події, наявними у матеріалах справи.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі є надуманими, так як вони спростовуються наявними у

справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл Предик 130.mp4 з 02:30:45, 02:33:00 год) зафіксовано як працівник поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, що неодноразово було озвучено ОСОБА_1 , озвучував вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у медичний заклад, однак, водій у категоричній формі відмовився. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що він вживав алкогольні напої (файл Предик 130.mp4 з 02:17:40 год).
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 письмового направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад. 
За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для оформлення направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи та переглянутим в апеляційному суді відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що поліцейськими не вручено направлення на огляд є помилковими.
Складання протоколу - це процесуальні дії, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, в силу положень ст.251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, наказом від 07 листопада 2015 року № 1395 Про затвердження Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не заборонено складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів різними працівниками поліції, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Чортківська ЦМЛ» повинні бути складені тим поліцейським, який проводив огляд з використанням спеціальних технічних заходів, чого зроблено не було, суд апеляційної інстанції оцінює критично. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів не допущено порушення вимог чинного законодавства, а матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними. 
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Отже, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - відмовити. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2025 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя