ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/434/25 Справа № 705/2374/25 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025 року, якою - 
         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 20.04.2025 року о 22 год. 04 хв. в м. Умань по вул. Київська керував транспортним засобом ВМW 740 О д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» 0042, тест 145 на місці зупинки, який показав 0,76 % проміле при допустимій нормі 0,2 % проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

           Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025 року, ОСОБА_1 ,  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

         Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав  апеляційну скаргу в якій просить:
Скасувати постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2025 року по справі №705/2374/25 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
           Вважає, що  при прийнятті рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою.
У працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, так як не було факту порушення Правил дорожнього руху України, це лише припущення поліцейського. Крім протоколу за ст. 130 КУпАП повинна бути ще постанова за порушення ПДР України.
Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.
Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у його  діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
            Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме,  що ОСОБА_1 , 20.04.2025 року о 22 год. 04 хв. в м. Умань по вул. Київська керував транспортним засобом ВМW 740 О д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» 0042, тест 145 на місці зупинки, який показав 0,76 % проміле при допустимій нормі 0,2 % проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
           Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-   даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306760 від 20.04.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 20.04.2025 року о 22 год. 04 хв. в м. Умань по вул. Київська керував транспортним засобом ВМW 740 О д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» 0042, тест 145 на місці зупинки, який показав 0,76 % проміле при допустимій нормі 0,2 % проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);
-   даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,76 % проміле.(а.с.2); 
-   даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що останній мав  ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота,  результат освідування за допомогою приладу «Драгер» 0,76% проміле.(а.с.3);
-  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 20.04.2025 року.(а.с.4);
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306760 від 20.04.2025 року,    даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,76 % проміле,  даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 20.04.2025 року.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 20.04.2025 року, працівники поліції підходять до зупиненого ними транспортного засобу ВМW 740 О д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , задають йому запитання про невідповідність ввімкненого покажчика повороту та запитують, які дії намагався вчинити ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім, поліцейськими було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння  у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку  погодився пройти в медичному закладі, а згодом погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту показав 0,76 % проміле, при цьому ОСОБА_1 неодноразово вказував, що пив каву з коньяком та з результатом тесту погоджувався.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про незаконну зупинку транспортного засобу  під його керуванням, що потягло за собою незаконність складеного адміністративного протоколу, є необґрунтованим, оскільки законність чи незаконність зупинки транспортного засобу не відноситься до предмету доказування у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 04.07.2025  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

           Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025 року,   якою  ОСОБА_1 ,   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
           Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                                           І.А. Поєдинок