Справа  №359/7847/25
Провадження №2/359/587/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Козачук А.Р.,
за участю представника третьої особи Семенченко Я.А.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Міністерство юстиції України та Міністерство закордонних справ України, про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів за минулий час,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року був розірваний шлюб між його батьками. Після цієї події позивач залишився проживати з батьком ОСОБА_3 . Не зважаючи на те, що матір ОСОБА_2 є заможною людиною, у власності якої перебувають валютні депозити, різноманітне рухоме та нерухоме майно, вона не бере участь в утриманні дитини. Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 10000 гривень 00 копійок щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення позивачем повноліття; а також аліменти за минулий час, період якого становить 10 років, в розмірі 1200000 гривень 00 копійок та 18226 євро 00 центів.

1.2. ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання та обмежився поданням заяви про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.91-93).

1.3. ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. Однак представник відповідача ОСОБА_4 подала відзив (а.с.95-101), в якому вона не визнала позов та посилалась на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2023 року, залише-ним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року, у ОСОБА_3 був відібраний син ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 . Це виключає стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні позову.

1.4. ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, не повідомив про своє ставлення до пред`явленого позову. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною та різноманітною судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи.

1.5. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Павленко Л.В. та представник МЗС України Картавих Н.С. також не з`явились у судове засідання та обмежились поданням заяв про розгляд цивільної справи в їх відсутності (а.с.190, 237-239).

1.6. У судове засідання з`явилась лише представник МЮ України Семенченко Я.А., яка при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 липня 2025 року (а.с.69) вбачається, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2025 року (а.с.71-72) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2025 року (а.с.196-197) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2025 року (а.с.212-213) визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_3 про відвід судді Борця Є.О. Цивільну справу було передано до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення іншого судді, уповноваженого на розгляд заяви про відвід судді, в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

2.5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Журавського В.В. від 5 листопада 2025 року (а.с.215-216) було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Борця Є.О.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 3 жовтня 2003 року ОСОБА_2 уклала зі ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з Державним центром розвитку сім`ї, про що був складений відповідний актовий запис №2361.

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_1 .

3.3. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року (а.с.28-31) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний. Судове рішення набрало законної сили 19 жовтня 2021 року.

3.4. Спірні відносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька та дитини» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.2 СК України сімейне законодавство України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

4.2. Згідно з ч.1 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

4.4. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

4.6. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

4.7. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.

4.8. Згідно з ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

б. норми процесуального права.

4.9. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.10. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

5.1. Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг чотирнадцяти років. Тому на підставі ч.1 ст.18 СК України він набув право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з обох батьків, зокрема з матері ОСОБА_2 . Дійсно, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року (а.с.111-130), у ОСОБА_3 був відібраний син ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 . Однак позов про стягнення аліментів пред`явлений саме ОСОБА_1 , а не його батьком ОСОБА_3 . Тому вказані судові рішення не мають значення для правильного вирішення цього спору, що виник між чотирнадцятирічною дитиною та її матір`ю.

5.2. Як вбачається зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», станом на день ухвалення рішення суду прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень 00 копійок. У зв`язку з тим, що участь кожного з батьків є рівною, загальний розмір суми щомісячного утримання ОСОБА_1 становить 7024 гривні 00 копійок (3512,00 х 2). Цих грошових коштів достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах цивільної справи містяться письмові докази на підтвердження того, що у власності ОСОБА_2 перебуває рухоме та нерухоме майно. Однак ця обставина не є достатньою підставою для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 10000 гривень 00 копійок.

5.3. З огляду на це суд вважає, що зі ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути аліменти в розмірі 3512 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову, тобто з 1 липня 2025 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстави для стягнення з відповідача аліментів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

б. щодо стягнення аліментів за минулий час.

5.4. У зв`язку з тим, що позивач досяг чотирнадцяти років лише 23 червня 2025 року, він не має права вимагати стягнення зі ОСОБА_2 аліментів за минулих десять років, тобто за час, коли він був малолітньою особою. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України до пред`явленого позову не приєднано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав заходів щодо одержання аліментів з матері ОСОБА_2 , а відповідач ухилявся від їх сплати.

5.5. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для стягнення зі ОСОБА_2 аліментів за минулий час в розмірі 1200000 гривень 00 копійок та 18226 євро 00 центів. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити також.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Міністерство юстиції України та Міністерство закордонних справ України, про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів за минулий час задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої в кв. АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в кв. АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 3512 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову, а саме з 1 липня 2025 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в більшому розмірі та аліментів за минулий час відмовити.

Повний текст рішення суду складений 22 січня 2026 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подан-ня апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду        Є.О. Борець