Справа № 463/3400/24 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В. 
Провадження № 22-ц/811/2718/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він є власником індивідуального гаражу за адресою АДРЕСА_1 та відповідно споживачем послуг з електропостачання за укладеним договором з ПАТ «Львівобленерго» про користування електричною енергією №833-83 від 17 квітня 2009 року. Так, з 30 червня 2021 року по 25 липня 2022 року без будь-яких на те законних підстав та причин гараж, який належить позивачу за вищевказаною адресою, було відключено від електропостачання. Відповідно до відповіді ПАТ «Львівобленерго» від 07 вересня 2021 року №203-1890-в на заяву ОСОБА_1 було вказано наступне: «Відсутність електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано: 30.06.2021 з 17.00 год. по 19.45 год – вимкнення спричинене аварійним вимкненням у мережі 6 кВ;16.07.2021 з 09.09 год до 12.57 год. – вимкнення спричинене проведенням планових робіт у мережі 0,32 кВ; 13.08.2021 з 23.23 год. по 14.08.2021 00.15 год – проводились оперативні перемикання. Тобто, з наданої відповіді вбачається, що існували виключно короткочасні відключення електроенергії з адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, електроенергія за вказаною адресою була відсутня з 30 червня 2021 року по 25 липня 2022 року. Численними листами від органів державної влади, а саме Державної інспекції енергетичного нагляду України від 21 грудня 2021 року №8/26-893-21, Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 17 січня 2022 року №07_5-9/353, НКРЕКП від 15 липня 2022 року №6410/20.3/7-22, ТОВ Львівенергозбут» №13-2022-3613 від 28 липня 2022 року, НКРЕКП №7491/20.3/7-22 від 02.08.2022 року, ПАТ «Львівобленерго» №203-2473-в від 21.12.2022 року позивач вважає, що знеструмлення спричинене самовільним вимкненням ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» приміщення гаражу. Зазначає, що посадові особи ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» вже не вперше вчиняють психологічний тиск на нього. Відтак, він вважає, що внаслідок незаконних дій ПП ВКФ «Укрполіграфпостач», які полягали у протиправному відключенні від електроенергії, належному на праві приватної власності позивачу, гаража, йому була завдана матеріальна та моральна шкода. 
Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» про стягнення матеріальної та моральної шкоди – задоволено частково.
Стягнуто з Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» на користь ОСОБА_1 382400,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення амбулаторної судово-психологічної експертизи в сумі 23669, 26 грн.
Стягнуто з Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 3834,00 грн.
Рішення суду оскаржив відповідач - Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач».
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. 
Зокрема, покликається на те, суду не представлено доказів, які б вказували на те, що по вині відповідача відбулось відключення електроенергії. Відповідач фізично не міг відключити позивача від постачання електроенергії, оскільки це було втручання в загальну мережу, що вплинуло на постачання електроенергії відповідачу. 
Також, апелянт не погоджується з Висновком експерта № 96, оскільки вважає його не достатньо обґрунтованим, а визначений у ньому розмір моральної шкоди значно завищений та не відповідає дійсності. 
Звертає увагу на те, що позивач міг уникнути витрат, оскільки електромобіль можна було заряджати на електрозарядних станціях, у місті Львів їх є достатньо. Таким чином позивач уникнув би витрат на паливо. Не вважають, що суму у розмірі 19 410,66 грн. можна вважати матеріальною шкодою, оскільки це був вибір позивача, яким автомобілем користуватись та яким чином його обслуговувати. 
Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.(т.1 а.с.236-254)
29.09.2025р. від позивача ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін (т.2 а.с.14-16).
В судове засідання, представник відповідача не з`явився, будучи повідомленими належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України.
Отже, з урахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Сторони мали реальну можливість реалізувати свої процесуальні права з доведенням своєї позиції по справі, у тому числі через можливість брати участь в судовому засідання в режимі відеоконференції або через представника.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Задовольняючи частково позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано різницю між витратами, понесеними використанням автомобіля з двигуном внутрішнього згоряння та електромобіля, оскільки не надано жодних розрахунків, а відтак матеріальна шкода не підтверджена належними та допустимими доказами. Щодо задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем підтверджено факт заподіяння моральної шкоди, із врахуванням висновку експерта, в розмірі 382400грн.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентиризації та експертної оцінки № 21666747 від 26.01.2009 року та відповідно споживачем послуг з електропостачання за укладеним договором з ПАТ «Львівобленерго» про користування електричною енергією №833-83 від 17 квітня 2009 року.
30 серпня 2021 року позивач направив на адресу ПАТ «Львівобленерго» заяву, якою просив надати інформацію про кількість та статус кожного з його звернень щодо відсутності електропостачання; надати інформацію та копії актів обстеження за результатами виїздів аварійних бригад внаслідок звернень ОСОБА_1 на гарячу лінію ПАТ «Львівобленерго»; надати підтверджуючі документи щодо відключення гаражу, який належить ОСОБА_1 , від електропостачання, якщо такі мають місце.
Відповідно до відповіді ПАТ «Львівобленерго» від 07 вересня 2021 року №203-1890-в на вищевказану заяву ОСОБА_1 було вказано наступне: «Відсутність електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано:
30.06.2021 року з 17.00 год. по 19.45 год – вимкнення спричинене аварійним вимкненням у мережі 6 кВ;
16.07.2021 року з 09.09 год до 12.57 год. – вимкнення спричинене проведенням планових робіт у мережі 0,32 кВ;
13.08.2021 року з 23.23 год. по 14.08.2021 року 00.15 год. – проводились оперативні перемикання.
Листом від 20.12.2021 року №203-07-5149 ПАТ «Львівобленерго» повідомило Управління державної інспекції енергетичного нагляду у Львівській області про те, що електропостачання гаражу гр.. Мединського .Р. (договір №833-83 за адресою м. Львів, вул. Зелена, 44) здійснюється від будинкового вводу АДРЕСА_1 що належить ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» лінією 1кВ ВВГ3*6мм2, що належить заявнику. При розгляді звернення виявлено, що відсутність електропостачання в приміщенні гаражу викликана самовільним вимкненням власника приміщення за адресою АДРЕСА_1 в зв`язку з проведенням ремонтних робіт. Переговори з власником, щодо відновлення електропостачання гаражу гр.. Мединського результату не дали. На сьогоднішній день розглядається можливість зміни точки підключення електропостачання гаражу для унеможливлення впливу третіх осіб. Питання буде вирішено до 30.12.2021.
Листом Державної інспекції енергетичного нагляду України від 21.12.2021 року №8/26-893-21 було повідомлено ОСОБА_1 про виявлення того факту, що відсутність електропостачання в приміщенні гаражу спричинене самовільним вимкненням живлячої енергії гаражу власником приміщень АДРЕСА_1 що належить ПП ВКФ «УКРПОЛІГРАФПОСТАЧ», в зв`зку з проведенням ремонтних робіт.
Листом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 17.01.2022 року №07_5-9/353 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно Технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок для населення №277.115-3150 від 11.12.2018 року до даного гаражу за адресою: АДРЕСА_1 встановлено точку підключення на будинковому вводі будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
07 липня 2022 року позивач направив дві тотожні скарги на адресу НКРЕКП та Державної інспекції енергетичного нагляду України де просив провести позапланову технічну перевірку протиправного відключення від електроенергії гаражу, який належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; скласти акт щодо встановлення порушення в рамках неправомірного відключення електроенергії гаражу; винести припис щодо необхідності відновлення електропостачання гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом НКРЕКП від 15.07.2022 року №6410/20.3/7-22 було повідомлено про направлення до ПАТ «Львівобленерго» та ТОВ Львівенергозбут» прохання про надання ґрунтовних пояснень та іншої інформації, необхідної для встановлення фактичних обставин справи та врегулювання спірного питання.
Листом №13-2022-3613 від 28.07.2022 року ТОВ Львівенергозбут» з поміж іншого повідомило НКРЕКП про наступне: станом на 25.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ) відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію. Протягом 2019-2022 р.р. ТОВ «Львівенергозбут» не здійснювали заходи, щодо попередження про припинення постачання електричної енергії та ініціювання припинення постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ).
Листом №135-07-3611 від 28.07.2022 року ПАТ «Львівобленерго» з поміж іншого повідомило НКРЕКП про наступне:
-25.07.2022 року працівниками ПАТ «Львівобленерго» було проведено технічну перевірку засобу обліку за адресою: АДРЕСА_1 , гараж. При перевірці на засобі обліку зафіксовано показники: день – 2202, ніч – 805. Виходячи з результатів технічної перевірки, обсяги спожитої електричної енергії нараховано коректно у відповідності до вимог чинного законодавства;
-засіб обліку електричної енергії, який обліковує спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , гараж зав. №13001724, тип система 009 VATKYP, Держповірка 4-й квартал 2019 рок, розташований на приватній забудові (гараж), засіб обліку працює в межах норми, про що зазначено в Акті технічної перевірки №ПТ632858 від 25.07.2022 року.
Згідно договору про спільне використання технологічних електричних мереж, укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та ПП ВКФ «Укрполіграфпостач», балансова належність електромереж та установок основного споживача на ввідному пристрою гаражу ПП ВКФ «Укрполігоафпостач» на вулиці Зелена, 44Б, а субспоживача КЛ-1 кВ від ввідного пристрою гаражу ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» до ввідного пристрою гаражу п. Н.Мединського.
Межа балансової належності електромереж та установок встановлюється на кабельних наконечниках КЛ-1кВ від ввідного пристрою гаражу ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» до ввідного пристрою гаражу п. Н. Мединського в ввідному пристрою гаражу ПП ВКФ «Укрполіграфпостач».
У зв`язку із наявністю конфлікту між п. Н. Мединським та ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» мало місце відключення зі сторони ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» гаражу п. Н. Мединського. Місце припинення електропостачання до гаражу ОСОБА_1 на ввідному пристрою гаражу ПП ВКФ «Укрполіграфпостач».
ПАТ «Львівобленерго» не припиняло електроживлення до гаражу п. Мединського Н.Р.
ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» усунув порушення, напругу на точку комерційного обліку гаражу п. Н. Мединського подано, про що свідчить акт технічної перевірки від 25.07.2022 №ПТ632858.
Листом №7491/20.3/7-22 від 02.08.2022 року НКРЕКП повідомило Мединського Н.Р. про те, що станом на 25.07.2022 року електроживлення об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 відновлено. Відключення об`єкта (гаража) за зазначеною адресою було здійснено основним споживачем ПП ВКФ «Укрполіграфпостач».
Листом №7/5.3-1627-22 від 05 серпня 2022 року Державна інспекція енергетичного нагляду України повідомила ОСОБА_1 з поміж іншого про те, що відсутність електропостачання до гаража з липня 2021 року було спричинено проведенням ремонтних робіт у мережах зазначеного об`єкта ПП ВКФ «Укрполіграфпостач».
21 листопада 2022 року ОСОБА_1 направив до ПАТ «Львівобленерго» та Державній інспекції енергетичного нагляду України запит, в якому просив:
-Надати інформацію чи за період відключення ОСОБА_1 від електропостачання, а саме з 30.06.2021 по 25.07.2022 організацією ПАТ «Львівобленерго» надавались послуги з електропостачання ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» чи подача електроенергії була також припинена вказаній юридичній особі?
-Повідомити чи звертався ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» до ПАТ «Львівобленерго» з приводу проведення ремонтних робіт?
-Повідомити, коли і як саме ПАТ «Львівобленерго» стало відомо що ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» проводив ремонтні роботи?
-Проінформувати, на які саме ремонтні роботи ПАТ «Львівобленерго» видало дозвіл на їх проведення ПП ВКФ «Укрполіграфпостач»?
-Повідомити, яка саме спеціалізована організація проводила ці ремонтні роботи і що саме ремонтували?
-Повідомити коли і ким саме здійснювалось приймання-передача цих робіт та чи складався при цьому відповідний акт приймання-передачі ремонтних робіт?
-Надати офіційну інформацію щодо надання або ненадання ОСОБА_1 попередження про відключення з деталізацією причини відключення, наряду на відключення, а також документу, що підтверджує отримання ОСОБА_1 цього попередження?
Листом №203-2473-в від 21.12.2022 ПАТ «Львівобленерго» повідомило ОСОБА_1 про наступне:
-Згідно технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок для населення №277.115-3150 від 11.12.2008 р., гаражу, який належить ОСОБА_1 за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 44, встановлено точку підключення на будинковому вводі будівлі на АДРЕСА_1 . Будівля по АДРЕСА_1 перебуває на балансі ПП ВКФ «Укрполіграфпостач»;
-ПАТ «Львівобленерго» не припиняло електроживлення приміщень ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» по вул. Зеленій, 44А у м. Львові у період з 30.06.21 по 25.07.2022 р.
-ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» не повідомляла ПАТ «Львівобленерго» про проведення ремонтних робіт за період з 30.06.21 по 25.07.2022 р.;
-За результатом розгляду листа Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Львівській області №8/26-268-22 від 20.07.2022 ПАТ «Львівобленерго» отримало інформацію про виконання ремонтних робіт в мережах ПП ВКФ «Укрполіграфпостач»;
-ПАТ «Львівобленерго» не погоджувало виконання ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» ремонтних робіт по вул. Зеленій, 44А у м. Львові у період з 30.06.21 р. по 25.07.2022 р. внаслідок яких було знеструмлено гараж ОСОБА_1 ;
-Інформація про організацію, що проводила роботи, відсутня;
-ПАТ «Львівобленерго» не припиняло електроживлення гаражу ОСОБА_1 за період з 30.06.21 р. по 25.07.2022 р. та не скеровувало попереджень про припинення електроживлення гаража ОСОБА_1 за період з 30.06.21 по 25.07.2022 р.
Листом №7/5.4-2823-22 від 26.12.2022 р. Державна інспекція енергетичного нагляду України з поміж іншого повідомила ОСОБА_1 про наступне:
-ПАТ «Львівобленерго» у період з 30.06.2021 по 25.07.2022 не припиняло електропостачання приміщень ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» по АДРЕСА_1 ;
-ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» не повідомляло ПАТ «Львівобленерго» про проведення ремонтних робіт у період з 30.06.2021 по 25.07.2022;
-ПАТ «Львівобленерго» листом від 12.12.2022 №203-07-3977 повідомило Управління, що ПАТ «Львівобленерго» стало відомо про виконання ремонтних робіт в мережах ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» з отриманого від Управління листа від 20.07.2022 №8/26-268-22;
-Натомість Управління під час розгляду звернення Мединського Н.Р. від 21.11.2021 інформувало ПАТ «Львівобленерго» про знеструмлення належного ОСОБА_1 гаража листом від 09.12.2021 №8/26-872-21.
-ПАТ «Львівобленерго» листом від 20.12.2021 №203-07-5149 інформувало Управління про те, що знеструмлення спричинене самовільним вимкненням ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» приміщення гаражу у зв`язку з виконанням ремонтних робіт. Даним листом ПАТ «Львівобленерго» повідомило про те, що відновлення електропостачання приміщення гаражу буде виконано до 30.12.2021.;
-ПАТ «Львівобленерго» не погоджувало виконання ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» ремонтних робіт по вул. Зеленій, 44А у м. Львові у період з 30.0.2021 ро 25.07.2022;
-Інформація щодо підрядної організації, яка виконувала ремонтні роботи у ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» відсутня;
-У ПАТ «Львівобленерго» відсутні акти приймання-передачі ремонтних робіт виконуваних ПП ВКФ «Укрполіграфпостач» внаслідок яких було знеструмлено гараж ОСОБА_1 ;
-ПАТ «Львівобленерго» не надсилало попереджень про припинення електроживлення гаража.
Позивачем заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 19 510,66 грн., яка мотивована тим, що електромобіль «VOLKSWAGEN E-GOLF», д.н.з. НОМЕР_2 , був основним транспортним засобом ОСОБА_1 , який він заряджав у своєму гаражі за адресою АДРЕСА_1 . Однак, через вищеописані незаконні дії ПП ВКФ «Укрполіграфпостач», які полягали у відключені належного на праві власності ОСОБА_1 гаражу від електроенергії, останній змушений був користуватись автомобілями марки «NISSAN NOTE», д.н.з. НОМЕР_3 , та марки «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_4 , та нести значні витрати на придбання пального.
Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт завдання майнової шкоди, однак не обґрунтовано різницю між витратами, понесеними використанням автомобіля з двигуном внутрішнього згоряння та електромобіля, оскільки не надано жодних розрахунків, а відтак матеріальна шкода, яка зазначена позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції і звертає увагу на наступне.
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативним наслідками.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для покладення на особу-правопорушника відповідальності за заподіяну майнову шкоду необхідна наявність складу цивільного правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина особи, яка завдала шкоду.
Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.
Загальними правилами відшкодування завданої особі не договірної шкоди встановлено, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.
Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).
Колегія суддів вважає, що у даному випадку в матеріалах справи відсутні докази наявності елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача(не встановлено протиправну поведінку відповідача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача і його вину), що унеможливлює застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди). 
Безпідставним є покликання суду першої інстанції, як на встановлення факту протиправності заподіяння майнової шкоди відповідачем, на численні листи - відповіді ПАТ «Львівобленерго», НКРЕКП, та Державної інспекції енергетичного нагляду України, які долучені позивачем, оскільки факт протиправного відключення гаража ОСОБА_1 повинен бути встановлений у встановленому законом порядку і не може підтверджуватись листами - відповідями на звернення позивача.
Щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди позивачу.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, у зв`язку з чим йому було заподіяно моральну шкоду та наявність його вини, а відтак наявності підстав для відшкодування йому моральної шкоди.
На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням вищенаведеного та того, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5751 підлягає компенсації за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач», від імені та в інтересах якого діє адвокат Пащук А.І., – задовольнити.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2025 року -скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» про стягнення матеріальної та моральної шкоди – відмовити повністю.
Компенсувати Приватному підприємству виробничо-комерційна фірма «Укрполіграфпостач» за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, 5751 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 04 лютого 2026 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.