ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/2710/24 
Провадження №2/477/480/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого – судді Козаченка Р.В., 
із секретарем судового засідання – Клюсевич-Шараповою Н.М.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до якого просила визнання за нею в порядку спадкування після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно, на яке вона претендує в порядку спадкування за законом п`ятої черги спадкування і є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину. 
В той же час оформити спадщину на вказаний будинок в нотаріальному вона не має можливості, оскільки не може підтвердити документально родинні відносин, так як не всі документи щодо актів цивільно-реєстраційних дій збереглися, а також через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок.
Вказуючи, що прийняла спадщину, але через зазначені обставини не має можливості її оформити в нотаріальному порядку, тому звернулася з цим до суду.
Під час провадження збільшила свої позовні вимоги і, окрім, вже заявлених, також просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за тією ж адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 11,0900 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Галицинівської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області.
Вказала, що крім первісно заявленої вимоги також існує й інша спадщина, про яку вона заявила у збільшених вимогах і на яку також відсутні оригінали правовстановлюючих документів. 
В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином; позивачка надала заяву з проханням розглянути справ без її участі, задовольнивши позов; представник відповідача подав також заяву про визнання позову та можливість розглянути справу без його участі. 
Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін з ухваленням рішення підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на час смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Після його смерті відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно:
-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
- земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування цього житлового будинку за тією ж адресою;
-земельну ділянку, площею 11,0900 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Галицинівської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області.
Часом відкриття спадщини є день його смерті.
Норми ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). 
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
05 січня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного племінника ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому відповідно до зазначених положень ЦК України вона повинна була на протязі шести місяців прийняти спадщину шляхом подання зави нотаріусу. 
Слід враховувати, що  та , в зв`язку з введенням на території України воєнного стану, пов`язаного з повноштабною збройною агресією російської федерації відносно України, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто до загальних 6 місяців на прийняття спадщини додається ще 4 місяці, а загалом 10 місяців.
Оскільки позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до закінчення цього строку, тому слід вважати, що вона прийняла її і не пропустила строк для прийняття спадщини.
За її заявою приватним нотаріусом Сапегою О.П. була заведена спадкова справа №3/2023.
Від інших осіб заяв про прийняття спадщини не надходило, а відповідно до довідок Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 11 квітня 2023 року та 23 грудня 2022 року, яка надана позивачкою, на час своєї смерті ОСОБА_2 фактично проживав один.
Таким чином позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після його смерті, яка прийняла спадщину.
Проте, звернувшись до нотаріуса за оформлення спадщини на земельну ділянку вона отримала письмові роз`яснення від 27 лютого 2023 року про неможливість нотаріального оформлення спадщини, оскільки не представила документи на підтвердження родинних відносин з померлим.
За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, нотаріус перевіряє коло спадкоємців, факт прийняття спадщини, наявність документів на майно, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). 
В ч. 1 ст. 315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає факти, що мають юридичне значення, в тому числі і факт родинних відносин.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00038061450 від 06 січня 2023 року, який міститься в спадковій справі, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, а його батьком був ОСОБА_4 , 37 років, мати – ОСОБА_4 , 37 років, проживали в цьому ж населеному пункті.
Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 позивачка до свого одруження з ОСОБА_5 мала прізвище ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 за прізвищем ОСОБА_6 , а її батьками були: ОСОБА_7 , мати – ОСОБА_8 .
Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 20 грудня 1962 року її мати до одруження із ОСОБА_7 мала прізвище ОСОБА_9 .
Крім того рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області (з 28 квітня 2025 року суд перейменовано на Вітовський районний суд цієї ж області) від 20 листопада 2008 року був встановлений юридичний факт родинних відносин, за яким позивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Між іншим в рішенні було зазначено, що свідоцтво про народження матері ОСОБА_1 було втрачено і відсутній акт реєстрації її народження, так як книги реєстрації актів про народження не збереглися.
Також, в довідці Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 23 грудня 2022 року зазначено, що позивачка провела поховання свого дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Виходячи зі співпадання по батькові батька померлого та бабусі позивачки, співпадання місцевості їх проживання та смерті, а також з врахуванням зазначеної довідки місцевої територіальної громади, слід зробити висновок, що вони були рідними братом та сестрою, а відповідно -  ОСОБА_1  є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 .
З цього слід зробити висновок, що позивачка є двоюрідною племінницею померлого спадкодавця ОСОБА_2 . 
Даних, які б піддавали реальному сумніву це твердження, суду не надано.
Крім того нотаріальному оформленню спадщини на нерухоме майно заважає відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на майно.
Так, відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04 вересня 2023 року спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 має загальну площу 50,90 кв.м., житлову – 37,80 кв.м, але дані про реєстрацію права власності відсутні.
Такі ж дані про площу будинку зазначені в технічному паспорті на будинок, складеного 04 вересня 2023 року тим же підприємством, в якому також описано, що на території домоволодіння також маються літня кухня – літ. Б, сарай – літ. Г, водопровідна колонка - № 4, басейн - № 5, відмостка - № І, відмостка - № ІІ; рік забудови будинку – 1937. 
До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 “Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.
До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.
Відповідно до положень цих нормативних актів, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.
Згідно облікових даних Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області зазначений будинок рахувався за померлим ОСОБА_2 на час його смерті (раніше с. Лупареве, де він розташований, входило до складу Лиманівської сільської ради Жовтневого (потім – Вітовського) району Миколаївської області. 
Це свідчить про те, що ОСОБА_2 за свого життя мав будинок у власності. тому він входить до спадщини після його смерті.
Для будівництва та обслуговування цього будинку була виділена земельна ділянка, площею 0,25 га. 
Рішенням Галицинівської сільської ради Вітовського району (тепер – територія Миколаївського району) Миколаївської області від 23 березня 2018 року № 18 ОСОБА_2 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .
Проте технічна документація виготовлена не була.
Крім того відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 січня 2027 року в справі № 477/2262/16-ц за ОСОБА_2 було визнано в порядку спадкування після смерті матері право на земельну частку (пай) площею 8,56 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Розпорядженням Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 11 вересня 2017 року за цим земельним паєм затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 11,09 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Галицинівської сільської ради Вітовського району (тепер – територія Миколаївського району) Миколаївської області, та передано ділянку у власність ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру НВ-000133237205 від 02 липня 2025 року земельна ділянка площею 11,09 га, кадастровий номер 4823382600:02:000:0991, на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином підтверджено, що будинок та земельна ділянка площею 11,09 га за життя належали ОСОБА_2 і після його смерті входять до складу спадщини, а тому в порядку спадкування повинні відійти позивачці, як спадкоємиці за законом, яка прийняла спадщину, та з врахуванням встановлення цим судом факту їх родинних відносин.
Беручи до уваги, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування.
При цьому суд не має можливості задовольнити позовні вимоги в частині визнання прав власності на ділянку, площею 0,25 га, так як ділянка не була виділена на місцевості і відносно неї не була складена технічна документація 
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1  — задовольнити частково.
Встановити факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне нерухоме майно:
- житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку, площею 11,09 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823382600:02:000:0991, розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя          Р.В. Козаченко