ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 212/4318/24
провадження № 61-5773св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Ступак О. В., Черняк Ю. В. Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачка -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Корчистої О. І., від 09 квітня 
2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У квітні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2.           Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 вересня 2022 року відповідачка отримала кредитну картку № НОМЕР_1 «Універсальна Gold» строком дії до липня 2026 року і 21 листопада 2022 року ознайомилась з умовами кредитування, підписавши Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 
3.           Зокрема, відповідачкою були погоджені такі умови кредитування: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн на 12 місяців з пролонгацією та сплатою процентів в розмірі 40,8% річних, а також сплатою процентів від суми неповернутого в строк кредиту за частиною другою статті 625 ЦК у розмірі 60% від простроченої суми, які нараховуються із 181-го дня порушення зобов`язань.
4.           Згодом відповідачка отримала кредитну картку № НОМЕР_2 «Універсальна» строком дії до серпня 2027 року та користувалася кредитним лімітом, частково повертала кредитні кошти, сплачувала проценти за користування кредитом, але в подальшому припинила виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів.
5.           Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 530,70 грн, що складається із: 43 360,13 грн - заборгованість за тілом кредиту; 
10 170,57 грн - заборгованість за простроченими процентами.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.           Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Козлова Д. О., від 30 липня 2024 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
7.           Суд першої інстанції вказав, що банком не було доведено вчинення відповідачкою дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Натомість відповідачка, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила про цей факт позивача та правоохоронні органи.
8.           Також суд врахував наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
9.           Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 листопада 2022 у розмірі 53 530,70 грн, що складається із: 43 360,13 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 170,57 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішено питання розподілу судових витрат.
10.        Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачка розголосила третій особі інформацію, яка дала змогу ініціювати платіжні операції по зняттю кредитних коштів, тому ризик збитків від здійснення таких операцій і відповідальність за їх проведення несе саме ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11.        У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року скасувати, передавши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12.        29 квітня 2025 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі 
№ 212/4318/24.
13.        Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 212/4318/24, які у серпні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15.        Підставою касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме порушення апеляційним судом норм процесуального права.
16.        Вказує, що апеляційний суд не направив їй копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційної скарги. 
17.        Натомість вона, після того, як самостійно дізналась про розгляд справи апеляційним судом та ознайомилась з матеріалами справи подала відзив на апеляційну скаргу. Однак апеляційний суд не лише не врахував її відзив, а зазначив в оскарженій постанові, що відзив на апеляційну скаргу не подано. 
18.        При цьому апеляційний суд переглянув справу в письмову провадженні без виклику сторін.
19.        Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи ухвали про відкриття апеляційного провадження.
20.        Вважає, що апеляційний суд помилково прийняв до уваги, як встановлені ухвалою слідчого судді Довгинцівського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року, обставини про нібито передачу нею інформації третім особам, оскільки ці обставини не були встановленні судом, а зазначені лише як зміст клопотання слідчого. Тому ці обставини потребують доказування в загальному порядку.
Інформація про відзив на касаційну скаргу
21.        У липні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, доводи якого не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки всупереч вимог частини четвертої статті 395 ЦПК України до відзиву не додані докази надсилання його копії ОСОБА_1 .
Обставини справи
22.        Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційної скаргою 
АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року. 
У порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішено надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та надати строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
23.        Доказів надсилання апеляційним судом ОСОБА_1 копії ухвали 
від 23 січня 2025 року про відкриття апеляційне провадження та копії апеляційної скарги банку, матеріали справи не містять.
24.        Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2025 року закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги визначено проводити без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справи.
25.        07 березня 2025 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву, в якій повідомила, що з Єдиного державного реєстру судових рішень їй стало відомо про витребування справи апеляційним судом, однак вона не отримала ні ухвали про відкриття апеляційного провадження, ні копії апеляційної скарги банку, у зв`язку з чим просить надати матеріали справи для ознайомлення для підготовки відзиву. 
Відповідно до відмітки на вказаній заяві, з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомилась 21 березня 2025 року.
26.        31 березня 2025 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, до якого надала докази направлення відзиву позивачу. Відзив зареєстровано в апеляційному суді 31 березня 2025 року. 
У відзиві відповідачка заперечувала проти вимог банку та наводила доводи на підтвердження своїх заперечень.
27.        Ухвалюючи оскаржену постанову від 09 квітня 2025 року, Дніпровський апеляційний суд вказав, що відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
28.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
29.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30.        Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
31.        Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
32.        Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
33.        Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення ЄСПЛ 
від 08 квітня 2010 року у справі «Gurepka v. Ukraine (№ 2)», «Гурепка проти України (№ 2)», заява № 38789/04).
34.        Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
35.        Згідно з частиною першою статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
36.        Відповідно до вимог статті 361 ЦПК України разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи, крім випадків, якщо скаргу подано в електронній формі через електронний кабінет.
37.        Частиною першою статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
38.        Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).
39.        Постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема, із мотивувальної частини, що містить зазначення мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт «в» пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України).
40.        ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
41.        Так, ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (рішення ЄСПЛ від 03 жовтня 2019 року у справі «Kharcenko 
v. Ukraine» («Харченко проти України»), заява № 37666/13, § 6, 7).
42.        В матеріалах справи відсутні докази надсилання апеляційним судом відповідачці копії ухвали від 23 січня 2025 року про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги банку.
43.         ОСОБА_1 самостійно ознайомилась з матеріалами справи і 31 березня 2025 року подала відзив на апеляційну скаргу, в якому навела свої доводи (заперечення) проти позову та апеляційної скарги банку.
44.        Проте апеляційний суд, переглядаючи справу по суті, питання прийняття вказаного відзиву не вирішив, а в оскарженій постанові зазначив, що відзив на апеляційну скаргу не подано та будь-якої оцінки доводам відзиву ОСОБА_1 не надав.
45.        Верховний Суд не заперечує права апеляційного суду, з огляду на ціну позову, категорію справи та положення частини першої статті 369 ЦПК України, проводити розгляд справи № 212/4318/24 без повідомлення учасників справи.
46.        Водночас за такого порядку, апеляційному суду, з метою забезпечення справедливого судового розгляду та дотримання принципу змагальності сторін необхідно було надати оцінку доводам відповідачки викладеним у відзиві на апеляційну скаргу. 
47.        Виконання цих вимог у розглядуваній справі було важливим, ще й тому, що до апеляційної скарги банк на підтвердження своїх доводів надав, а суд прийняв і використав для обґрунтування судового рішення про задоволення позову, новий доказ - копію ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2023 року у справі № 211/4917/23.
48.        У разі прийняття апеляційним судом вказаного доказу, відповідачка мала право подати свої заперечення або власні докази на спростування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
49.        Одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04; «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00).
50.        За цих обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що під час апеляційного перегляду, процедура розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників була порушена, а принципи змагальності сторін і рівності учасників судового процесу перед законом та судом дотримано не в повній мірі. Тому висновок апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є передчасним.
51.        Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
52.        У зв`язку з наведеним, касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
53.        Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно дотримати процедуру апеляційного перегляду справи із врахуванням, зокрема, принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальності сторін і ухвалити законне та обґрунтоване рішення по суті спору.
54.        Питання розподілу судових витрат, у тому числі понесених у зв`язку із цим касаційним переглядом, має бути вирішено в судовому рішенні по суті спору.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2.           Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. М. Осіян О. В. Ступак Ю. В. Черняк В. В. Шипович