Справа № 640/23211/21 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест", в якому просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" кошти платника податків з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 12111,48 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом, код кваліфікації бюджету 14010100 (податок на додатну вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 12111,48 грн, яка виникла на підставі визначених контролюючим органом грошових зобов`язань в ППР. Позивач зазначив, що ППР були направлені на податкову адресу відповідача. У зв`язку з несплатою грошових зобов`язань у відповідача виник податковий борг. На податкову адресу також була направлена податкова вимога №175654-17 від 17.09.2018 року. У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказаній справі присвоєно номер 640/23211/21.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2021 року позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишено без руху, в якій встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2021 відкрито провадження у справі № 640/23211/21 та ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» № 2825-ІХ, визначено Ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).
Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.
На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399, матеріали адміністративної справи № 640/23211/21 передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року, справа № 640/23211/21 передана судді Лебедєвій Г.В.
Ухвалою від 21.04.2025 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв до провадження справу № 640/23211/21 за позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" про стягнення податкового боргу, розгляд справи розпочав спочатку та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.
Всупереч вимогам частини шостої статті 18 КАС України відповідач не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а тому копію ухвали від 21.04.2025 року суд надіслав відповідачу засобами поштового зв`язку, яку він не отримав, поштове відправлення повернулася до суду з відміткою про причини повернення «кунець терміну зберігання».
Суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Тому відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" (код ЄДРПОУ 41657997) перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків.
Відповідно до інтегрованої картки платника податків податкова заборгованість ТОВ "Вісла Інвест"перед бюджетом по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 12111,48 грн.
Заборгованість по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті:
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0339831213 вiд 19.06.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 3838/26-15-12-13-20 від 17.04.2018 року на загальну суму 170,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «Н») №037164 вiд 20.06.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 7377/26-15-12-07-20/41657997 від 11.06.2018 року на загальну суму 2761,48 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0948851213 вiд 18.12.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 14862/26-15-12-13-20 від 14.08.2018 року на загальну суму 3060,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0405660411 вiд 17.12.2019 року винесеному на підставі акта перевірки № 12691/26-15-04-11-13 від 11.12.2019 року на загальну суму 1020,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 01260104111 вiд 07.02.2020 року винесеному на підставі акта перевірки № 3778/26-15-04-11-13 від 03.02.2020 року на загальну суму 5100,00 грн (штрафна санкція).
Податкові повідомлення-рішення направлялись на поштову адресу відповідача та повернулися з відмітками «не зареєстровано», «за закінченням терміну зберігання».
Ані в адміністративному, ані в судовому порядку вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися.
Податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №175654-17 від 17.09.2018 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом. 
У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до суду з позовною заявою про його стягнення.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-17 (далі - ПК України).
Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).
Положеннями пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).
Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.58.3 ст.58 ПК України).
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті:
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0339831213 вiд 19.06.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 3838/26-15-12-13-20 від 17.04.2018 року на загальну суму 170,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «Н») №037164 вiд 20.06.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 7377/26-15-12-07-20/41657997 від 11.06.2018 року на загальну суму 2761,48 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0948851213 вiд 18.12.2018 року винесеному на підставі акта перевірки № 14862/26-15-12-13-20 від 14.08.2018 року на загальну суму 3060,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 0405660411 вiд 17.12.2019 року винесеному на підставі акта перевірки № 12691/26-15-04-11-13 від 11.12.2019 року на загальну суму 1020,00 грн (штрафна санкція);
нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «ПС») № 01260104111 вiд 07.02.2020 року винесеному на підставі акта перевірки № 3778/26-15-04-11-13 від 03.02.2020 року на загальну суму 5100,00 грн (штрафна санкція).
Податкові повідомлення-рішення направлялись на поштову адресу відповідача та повернулися з відмітками «не зареєстровано», «за закінченням терміну зберігання».
Вказані податкові повідомлення-рішення не було оскаржене відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Таким чином, визначені за ним грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.
Оскільки узгоджені грошові зобов`язання не сплачені ТОВ "Вісла Інвест" у встановлений ПК України строк, вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.
Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Контролюючим органом до боржника застосовувались заходи стягнення, зокрема, на виконання вимог ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №175654-17 від 17.09.2018 року на загальну суму 1190,00 грн., яка була надіслана відповідачу та повернулося з відміткою «не зареєстровано».
Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).
Враховуючи вищевикладене, оскільки узгоджені грошові зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 12111,48 грн, які набули статусу податкового боргу, не сплачені відповідачем добровільно в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) до товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, код ЄДРПОУ 41657997) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути кошти платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Вісла Інвест" (код ЄДРПОУ 41657997) з рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 12111 (дванадцять тисяч сто одинадцять) грн 48 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.01.2026 року.

Суддя Г. В. Лебедєва