Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2026  	Справа №607/22553/25 Провадження №2/607/182/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., представника позивача – адвоката Баган О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності, –

ВСТАНОВИВ :
28.10.2025 позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баган О.В., звернулася в суд з позовом до Білецької сільської об`єднаної територіальної громади з позовом про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на 4/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_2 та мати позивачки ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, членами якого були батьки позивачки та інші члені сім`ї. Батько позивачки – ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а мати ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті батьків позивачки спадщина належним чином не оформлена, однак вона фактично прийняла спадщину, оскільки продовжує проживати у цьому будинку та утримує його. Правовстановлюючі документи на цей житловий будинок відсутні, тому вона не може зареєструвати за собою право власності. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.12.12 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/5 частину спірного житлового будинку. Відомості про реєстрацію осіб у житловому будинку АДРЕСА_1 відсутні, оскільки погосподарських книг з 1986 по 1995 роки немає. Зазначає, що за вказаною адресою, окрім неї, були зареєстровані її мати ОСОБА_3 з 1983 року, чоловік позивачки ОСОБА_4 – з 18.01.1985 та дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Окрім цього, за вказаною адресою були зареєстровані рідна сестра позивачки ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_8 . Вказує, що позивачка фактично є спадкоємцем і власником майна колгоспного двору, зареєстрована та постійно проживала за вказаною адресою псля смерті батьків. З цих підстав просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.12.2025.
Протокольною ухвалою суду від 04.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивачки – адвокат Баган О.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити.
Представник відповідача – Білецької сільської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують за умови, що суд за наслідками розгляду справи дійде висновку про можливість задоволення позову.
Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_9 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).
29.09.1984 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області (а.с.10).
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2012 у цивільній справі 1915/20254/2012 за позовом ОСОБА_1 до Великоглибочецької сільської ради, третьої особи Тернопільського районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 (а.с. 25).
З рішення суду встановлено, що згідно технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , будинок побудований до 1990 року та є колгоспним двором, та 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить ОСОБА_3 .
Згідно з інформаційною довідкою № 264 від 17.03.2025, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Великоглибочецькою селищною радою 24.02.1989 на підставі рішення виконкому № 3 від 27.01.1989 та записано 24.02.1989 в реєстрову книгу № 2 за реєстром № 257 (а.с. 7).
Відповідно до довідки № 156 від 25.03.2025, виданої Великоглибочецьким старостинським округом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, відомості щодо реєстрації осіб у житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 у Великоглибочецькому окрузі Білецької сільської ради відсутні, оскільки погосподарських книг з 1986 по 1995 роки немає (а.с. 8).
З будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 , яку розпочато 16.08.1990, встановлено, що за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 , 21.02.1 (з 03.08.1983), ОСОБА_1 (з 16.12.1981), ОСОБА_4 (з 18.01.1985), ОСОБА_7 (з 23.03.1974), ОСОБА_5 , 1985 року народження (дата реєстрації не вказана), ОСОБА_6 , 1987 року народження (дата реєстрації не вказана), ОСОБА_8 (дата реєстрації не вказана) (а.с. 19-22).
Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Білецькою сільською радою за № 356 від 10.10.2025, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.08.1983 (а.с. 14).
Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до статті 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.
Згідно із статтею 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
Враховуючи те, що батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а окрім нього були ще інші члени колгоспного двору, тому його право на частку в майні двору, не перейшло у спадок іншим особам.
У зв`язку з цим суд вважає безпідставними доводи позивачки в тій частині, що вона успадкувала частку у майні колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 .
Водночас, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2012 у справі № 1915/20254/2012, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , встановлено, що частка члена колгоспного двору за вказаною адресою становила 1/5.
Вказана обставина в силу вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, тобто не підлягає доказуванню.
Суд встановив, станом на 15.04.1991 ОСОБА_1 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , тому не втратили права на частку в майні колгоспного двору.
Отже, ОСОБА_1 як члену колгоспного двору належить 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що права позивачки підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка належтить ОСОБА_1 як члену колгоспного двору. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити, оскільки позивачкою не доведено її прав на іншу частину вказаного житлового будинку.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Позов  ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 16.01.2026.

Реквізити сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 .
Відповідач: Білецька сільська рада, місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Біла, вул. Молодіжна, 19, код ЄДРПОУ – 14029160.

Головуючий суддя	В. М. Позняк