ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/4706/15 (911/1396/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.,
за участі секретаря судового засідання Громак О.В.

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
представник позивача - Пустовіт О.Ю., адвокат за ордером,
відповідач - 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атрекс", 
арбітражний керуючий, ліквідатор - Шкабрій М.П., особисто,
відповідач - 2 - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк"
представник відповідача - 2 - Світич П.В. адвокат за ордером,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича
на рішення Господарського суду Київської області
від 11.12.2024
у складі судді: Лопатін А.В., 
та постанову Північного апеляційного господарського суду
від 15.09.2025
у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. (головуючий), Доманської М.Л., 
Козир Т.П.,
у справі за позовом
ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс",
Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларіт"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права іпотеки на земельну ділянку,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4706/15 за заявою боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (далі - ТОВ "Атрекс", боржник) про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 10.11.2015.
2. Постановою господарського суду Київської області від 18.11.2015 визнано банкрутом ТОВ "АТРЕКС" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шкабрія Михайла Петровича (далі - Шкабрій М.П. , арбітражний керуючий), зобов`язано ліквідатора банкрута подати за результатами роботи ліквідатора звіт та ліквідаційний баланс.
3. 31.05.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", в якій позивач просив суд:
1) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі за №351;
2) визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою:  
АДРЕСА_1 ) витребувати у ТОВ "Атрекс" (код ЄДРПОУ 30310626) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
4) визнати недійсним договір іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №385 в частині предмета іпотеки: земельної ділянки площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;
5) скасувати проведену на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №385 державну реєстрацію права іпотеки ПАТ АБ "Укргазбанк" (код ЄДРПОУ 23697280) на земельну ділянку площею 0,2478 га кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
4. На підставі рішення Літківської сільської ради 36 сесії V скликання № 1701 від 17.06.2010 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,2478 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підтвердження чого власнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 300753 від 09.12.2010.
5. 11.02.2011 між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Предметом продажу даного договору було нерухоме майно, а саме: Комплекс розташований на земельних ділянках АДРЕСА_1 , загальною площею 1,7258 га, кадастрові номери ділянок: 3221284801:01:055:0015; 3221284801:01:055:0016, 3221284801:01:055:0017, 3221284801:01:055:0018, 3221284801:01:055:0019, 3221284801:01:055:0020, 3221284801:01:055:0021. Зазначений договір ТОВ "Аларіт" просило суд розірвати з підстав невиконання ТОВ "Атрекс" зобов`язань за договором. Крім цього, як зазначає позивач, йому стало відомо, що ТОВ "Атрекс", уклав кредитний договір №521 за умовами якого ПАТ "АБ "Укргазбанк" відкрив ТОВ "Атрекс" невідновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом 20 000 000,00 грн. на строк з 11.02.2011 по 31.01.2014.
6. 11.02.2011 на забезпечення виконання укладеного кредитного договору - ТОВ "Атрекс" та ПАТ "АБ "Укргазбанк" було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 385. Предметом іпотечного договору виступало нерухоме майно, а саме комплекс придбаний у ТОВ "Аларіт" згідно зазначеного вище договору та земельні ділянки, на яких розташований зазначений комплекс. Серед земельних ділянок, що були зазначені предметом іпотеки значилась і земельна ділянка загальною площею 0,2478, з кадастровим номером 3221284801:01:055:0016, що належить позивачу на праві власності.
7. Рішенням Господарського суду Київської області від 29.03.2023 № 911/4706/15 в задоволенні наведеного позову про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Зазначене рішення вмотивоване тим, що встановлені у даній справі обставини свідчать, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011 підписано не позивачем та не його уповноваженим представником, а іншою невідомою особою, що може бути підставою для звернення позивача із позовом про визнання наведеного договору недійсним, так як, факт виконання такого договору унеможливлює висновок про його неукладеність, а відтак, позов про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним, без визнання договору, на підставі якого у позивача вибуло з володіння майно, із заявлених в ньому мотивів задоволенню не підлягає.
8. Ухвалою суду від 11.08.2021 було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На виконання зазначеної ухвали суду було проведено відповідну експертизу, за результатами якої експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) надано висновок від 11.05.2022 № 28144/28145/21-32, відповідно до якого:
"Підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Продавець" у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011, укладеному, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за № 351, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою.
Підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від 22.07.2011, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за № 2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.".
Короткий зміст рішення місцевого суду 
9. Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі №911/4706/15 (911/1396/24) позов задоволено частково;
визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №351;
визнано за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 
визнано недійсним договір іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №385, в частині предмета іпотеки: земельної ділянки площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасовано проведену на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №385, державну реєстрацію права іпотеки ПАТ АБ "Укргазбанк" (код ЄДРПОУ 23697280) на земельну ділянку площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" (код ЄДРПОУ 23697280) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 6 056 грн судового збору;
стягнуто з ТОВ "Атрекс" (код ЄДРПОУ 30310626) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 11 685, 14 грн судового збору;
в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
10. Місцевий господарський суд дійшов висновку, що встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 29.03.2023 № 911/4706/15 обставини не підлягають додатковому доведенню під час розгляду цієї справи.
11. При цьому, за змістом рішенням встановлено, що оцінку запереченням відповідачів щодо висновку від 11.05.2022 № 28144/28145/21-32, складеного за результатами проведення наведеної експертизи експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ), судом надано під час розгляду наведеної справи, в якій таку експертизу було проведено.
12. З урахуванням наведених пояснень, наданих експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДФСЕ) та за результатами аналізу матеріалів справи та положень чинного процесуального законодавства, якими визначено можливість призначення повторної судової експертизи, судом не було встановлено наявності правових підстав для призначення у наведеній справі № 911/4706/15 повторної експертизи (ухвала господарського суду Київської області від 08.02.2023).
13. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про спростованість заперечень відповідачів щодо результатів проведення наведеної почеркознавчої експертизи.
14. Суд першої інстанції врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 29.03.2023 у справі № 185/8356/17 (провадження № 61-11632св22), а також висновок експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.05.2022 № 28144/28145/21-32 (копію якого також долучено до матеріалів цієї справи), відповідно до якого за результатами проведення, на виконання ухвали суду, судової почеркознавчої експертизи встановлено, що: підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Продавець" у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011, укладеному, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за № 351, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від 22.07.2011, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за № 2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
15. З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність волевиявлення позивача на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011, оскільки зазначений договір було підписано не уповноваженою особою (невідомою особою). При цьому такий договір порушує права позивача, як власника земельної ділянки, що була предметом продажу, тому, у силу приписів частини першої статті 215 ЦК України, такий правочин підлягає визнанню у судовому порядку недійсним.
16. Суд першої інстанції зазначив, що відповідачами не надано доказів на підтвердження передання позивачем оригіналу відповідного Державного акту відповідачу 1, вчинення на такому акті відповідного напису нотаріусом жодними доказами не підтверджено, зокрема оригінал такого акту не надано суду для огляду. 
17. Щодо тверджень відповідачів про ненадання доказів використання земельної ділянки, зокрема здійснення оплати земельного податку, господарський суд не прийняв їх до уваги, оскільки зазначене не спростовує наявності у власності позивача майна та подальшого його незаконного вибуття не з волі власника, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, підписаного зі сторони позивача невідомою особою, що підтверджено висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.05.2022 № 28144/28145/21-32 та поясненнями експерта, обставинами, встановленими рішенням суду у справі № 911/4706/15.
18. Враховуючи те, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 300753 від 09.12.2010, яким підтверджено право власності позивача на спірну земельну ділянку було втрачено останнім, також врахувавши те, що судом за результатами розгляду позовної вимоги про визнання недійсними договору, на підставі якого із володіння позивача вибуло відповідне майно встановлено її обґрунтованість та документально підтверджено, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову і в цій частині.
19. За результатами дослідження обставин справи, місцевий господарський суд встановив, що позивач неправильно визначив спосіб захисту - застосування віндикації (ст. 388 ЦК України).
20. Суд першої інстанції зазначив, що судове рішення про визнання права власності на майно є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, зареєстровану у цьому реєстрі за відповідачем, додаткова вимога позивача про витребування майна є неефективною, отже, необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
21. Також місцевий суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано заявив позовну вимогу про визнання недійсним договору іпотеки в частині передання в іпотеку спірного майна, оскільки зазначений договір суперечить частині першій статті 203 ЦК України, статті 5 Закону України "Про іпотеку", що не спростовано відповідачами, тому, в силу статті 215 ЦК України підлягає визнанню в цій частині недійсним.
22. Водночас, з огляду на те, що, якщо право власності позивача було порушено незаконною реєстрацією права іпотеки на його нерухоме майно за відповідачем, з яким він не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права іпотеки, яке набрало законної сили, проводить державну реєстрацію припинення права іпотеки відповідача, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним права розпоряджатись своїм нерухомим майном, суд, врахувавши встановлені вище обставини наявності підстав для визнання недійним договору іпотеки - порушення норм законодавства шляхом передання в іпотеку майна особою, якій воно не належало та не належить, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про скасування відповідної державної реєстрації.
23. Суд першої інстанції врахував, що на підтвердження викладених у відзивах аргументів, зокрема щодо пропущення позивачем строку позовної давності відповідачами, у порушення положень статті 74 ГПК України, жодних доказів не надано.
24. З огляду на встановлені у цій справі обставини, що передували зверненню позивача до суду з цим позовом в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачами, у зв`язку з наявністю поважних причин її пропуску.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
25. Постановою від 15.09.2025 Північний апеляційний господарський суд апеляційні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича залишив без задоволення;
рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2024 у справі №911/4706/15(911/1396/24) - без змін.
26. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив позов ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права іпотеки на земельну ділянку.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 
27. ПАТ АБ "Укргазбанк" 13.10.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі № 911/4706/15 (911/1396/24), заявивши при цьому клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень.
28. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/4706/15 (911/1396/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025.
29. ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія М.П. 13.10.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі № 911/4706/15 (911/1396/24).
30. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/4706/15(911/1396/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.10.2025.
31. Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2025 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія М.П., датою проведення судового засідання визначено 25.11.2025.
32. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/4706/15 (911/1396/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025.
33. Ухвалою Верховного Суду від 25.11.2025 відкладено розгляд касаційних скарг ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича на рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі №911/4706/15 (911/1396/24) на 13.01.2026, 12:00.
34. Від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія М.П., в якому представник позивача зазначив про нерелевантність висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 185/8356/17, від 21.01.2021 у справі № 824/62/20. Водночас, суди попередніх інстанцій обґрунтовано врахували обставини справи, поведінку сторін спірних правовідносин, наявний висновок експерта та причини пропуску позовної давності позивачем.
35. Учасники провадження (представник позивача - адвокат Пустовіт Ю.О., представник ПАТ "Укргазбанк", арбітражний керуючий Шкабрій М.П.) з`явилися у судове засідання 13.01.2025 та надали свої пояснення та заперечення. 
36. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 13.01.2026 та безпосередньо в цей день від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 13.01.2026. Були відсутні і інші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 13.01.2026.
37. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 №4643-IX), Верховний Суд розглядає справу № 911/4706/15 (911/1396/24) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи скаржників
ПАТ "Укргазбанк"
38. Скаржник в обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 824/62/20 (провадження № 61-12721ав20), відповідно до якого для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів (пункти 1.3, 1.6., 1.8). Таким чином судами незаконно враховано висновок експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.05.2022 № 28144/28145/21-32 виконаний всупереч положенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки у розпорядження експерта не було надано вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису позивача.
39. Визнаючи за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, судами попередніх інстанцій не враховано правову позицію, сформовану у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 у постанові ВС КГС від 21.05.2020 у справі 920/551/19 відповідно до якої, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (п. 99. постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19).
40. Судами першої та апеляційної інстанцій невірно застосовано положення статті 203 ЦК України, оскільки оцінивши в сукупності дійсність права власності в ТОВ "АТРЕКС" на спірну земельну ділянку, що пропонувалось банку для передачі в іпотеку, відсутність будь яких обтяжень на таке майно, наявність в обох сторін волевиявлення щодо укладення Договору іпотеки, та який в подальшому було вчинено в письмовій формі із зазначенням істотних умов, посвідчено приватним нотаріусом, а також в інтересах банку було зареєстровано обтяження щодо предмету іпотеки, відповідно зазначеним підтверджується факт дотримання Банком та ТОВ "АТРЕКС" загальних вимог необхідних для чинності Договору іпотеки.
41. Суди попередніх інстанцій помилково застосували положення статті 388 ЦК України та не взяли до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 17.11.2024 у справі № 204/8017/17.
42. Суди попередніх інстанцій помилково не застосовали до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України, оскільки на момент звернення позивача до суду сплинув трирічний строк позовної давності, а причини пропуску такого строку, позивачем не підтверджено жодними належними доказами.
ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія М.П.
43. Ліквідатор Шкабрій в обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували статтю 267 Цивільного кодексу України без врахування правової позиції Верховного Суду щодо застосування цієї норми права, викладеної у постановах ВС від 13.06.2018 № 450/2824/15-ц, від 05.09.2022 у справі №385/321/20 ВП ВС від 26.11.2019 № 914/3224/16, оскільки на момент звернення позивача до суду сплинув трирічний строк позовної давності.
44. Суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію, сформовану у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 у постанові ВС КГС від 21.05.2020 у справі 920/551/19 відповідно до якої, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (п. 99, постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19).
45. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 203 ЦК України, оскільки, оцінивши в сукупності дійсність права власності у ТОВ "АТРЕКС" на спірну земельну ділянку, що пропонувалась банку для передачі в іпотеку, відсутність будь яких обтяжень на таке майно, наявність в обох сторін волевиявлення щодо укладення Договору іпотеки із зазначенням всіх істотних умов, а також реєстрація в інтересах банку було обтяження щодо предмету іпотеки, що у сукупності підтверджує факт дотримання банком та ТОВ "АТРЕКС" загальних вимог необхідних для чинності Договору іпотеки.
46. Суди невірно застосували положення статті 388 ЦК України та не взяли до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 17.11.2024 у справі №204/8017/17, відповідно до якої власник, майно якого вибуло з його законного володіння за неукладеним договором, може захистити своє майнове право шляхом пред`явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача (статті 387, 388 ЦК України) без оспорювання правочину (правочинів) щодо спірного майна та скасування рішення (рішень) про державну реєстрацію права власності на належне йому майно за іншою (іншими) особою (особами).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
47. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
48. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
49. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 38 - 42, 43 - 46 описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
50. Предметом касаційного оскарження у цій справі є витребування земельної ділянки на користь власника, визнання за ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права іпотеки на земельну ділянки.
51. Здійснюючи перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень та оцінюючи доводи касаційної скарги та відзиву, колегія суддів Верховного Суду зауважує таке.
52. Верховний Суд враховує, що спір щодо земельної ділянки вже був предметом судового розгляду, зокрема у справі № 911/4706/15 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.
53. За змістом постанови Верховного Суду від 26.03.2024 вбачається, що рішенням Господарського суду Київської області від 29.03.2023 у справі №911/4706/15, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 та зазначеною постановою Верховного Суду, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.
54. Верховний Суд, переглядаючи справу у касаційному порядку дійшов висновку про те, що обставини судів попередніх інстанцій, встановлені в зазначеній справі щодо підписання Договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки невідомою особою можуть бути підставою для звернення позивача із позовом про визнання такого договору недійсним на загальних підстава, передбачених положеннями статей 203, 215 ЦК України. 
55. Позов у справі № 911/4706/15 (911/1396/24) подано заявником з урахуванням висновків Верховного Суду щодо правильності обраного способу захисту, викладених у постанові від 26.03.2024 у справі №911/4706/15. 
56. Зазначене спростовує доводи скаржників в частині правильності обраного позивачем способу захисту його порушеного права, оскільки Верховний Суд вже надав у зазначеній справі оцінку щодо можливості застосування положень статей 387, 388 ЦК України до спірних правовідносин, а відповідні висновки були враховані судами попередніх інстанцій, що вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень у цій справі.
57. Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
58. Відповідно, правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.
59. Здійснення правочину законодавчо може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).
60. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.
61. Отже, будь-який правочин є вольовою дією, а тому перед тим, як здійснювати оцінку на предмет дійсності чи недійсності, необхідно встановити наявність та вираження волі особи (осіб), яка його вчинила.
62. Спосіб, у який здійснюється (оформлюється) вияв учасників правочину на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, передбачено статтею 205 ЦК України.
63. Так, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
64. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
65. Тобто слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи.
66. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України). 
67. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
68. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.
69. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
70. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.
71. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
72. Тобто, як у частині першій статті 215 ЦК України, так і в статтях 229 - 233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків.
73. Такі висновки щодо визнання або невизнання правочину укладеним, узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц.
74. Разом з тим, у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.
75. Верховний Суд враховує, що за змістом статей 73, 98 ГПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину.
76. Згідно з частинами першою, другою статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
77. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
78. Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
79. Системний аналіз змісту зазначених норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами статті 86 ГПК України.
Щодо розгляду касаційної скарги по суті
80. Суди попередніх інстанцій встановили, що на підставі рішення Літківської сільської ради 36 сесії V скликання № 1701 від 17.06.2010 ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку площею 0,2478 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221284801:01:055:0016, на підтвердження чого власнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 300753 від 09.12.2010.
81. Водночас, суди попередніх інстанцій встановили, що у справі № 911/4706/15 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс", ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним, ухвалою місцевого суду від 11.08.2021 було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
82. На виконання зазначеної ухвали суду було проведено відповідну експертизу, за результатами якої експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) надано висновок від 11.05.2022 №28144/28145/21-32, відповідно до якого:
- підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Продавець" у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011, укладеному, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за № 351, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою;
- підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від 22.07.2011, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за №2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
83. Також суди попередніх інстанцій встановили, що оцінку запереченням відповідачів щодо висновку від 11.05.2022 №28144/28145/21-32, складеного за результатами проведення наведеної експертизи експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ), судом надано під час розгляду наведеної справи, в якій таку експертизу було проведено. 
84. Зокрема, на виконання ухвали суду у зазначеній справі, від експертної установи надійшли письмові пояснення, в яких судовим експертом надано пояснення щодо дослідження умовно-вільні та експериментальні зразків підписів та почерків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , додаткової кількості документів, на яких містяться вільні зразки підписів та почерків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , щодо дослідження оригіналів документів датованих саме 2011 роком, на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , щодо запиту та відсутності досліджено оригіналів документів датованих саме 2011 роком, на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_3 .
85. Врахувавши пояснення, надані експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДФСЕ) та за результатами аналізу матеріалів справи та положень чинного процесуального законодавства, якими визначено можливість призначення повторної судової експертизи, суди не встановили наявності правових підстав для призначення у наведеній справі №911/4706/15 повторної експертизи (ухвала господарського суду Київської області від 08.02.2023).
86. Обставини щодо відсутності волевиявлення позивача при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки та наявністю у такому договорі підпису невстановленої особи іншими учасниками справи в порядку, визначеному положеннями статей 13, 74, 76 - 77 ГПК України не спростовано, доказів протилежного не надано. Також в матеріалах справи відсутні висновки інших експертів, докази рецензування вже наявних висновків експерта тощо, які б спростовували обставини, які були предметом дослідження експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).
87. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідачі посилалися на те, що відсутність у позивача оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку зумовлена тим, що він, на виконання умов договору, передав такий акт новому власнику - ТОВ "Атрекс", як покупцю за договором купівлі-продажу.
88. Крім того, відповідач 1 наполягав, що на оригіналі зазначеного акту, у зв`язку з укладенням оспорюваного договору, нотаріусом було вчинено напис про відчуження майна. 
89. Разом з тим, посилаючись на зазначені обставини, незважаючи на те, що з урахуванням цих тверджень оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку має перебувати у відповідача 1, що є покупцем за оспорюваним договором, відповідачами не було надано місцевому суду доказів на підтвердження наведених доводів. В матеріалах справи відсутні оригінали відповідного Акта, такого акту місцевому та апеляційному судам для огляду надано не було. 
90. Крім того, суди попередніх інстанцій спростували, що на виконання оспорюваного договору ТОВ "Атрекс" було здійснено сплату ціни продажу земельної ділянки в розмірі 413 400,00 грн. на користь позивача і що така передача підтверджується підписаною ОСОБА_1 заявою від 22.07.2011, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованою в реєстрі за № 2304, оскільки згідно висновку експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.05.2022р. №28144/28145/21-32 встановлено, зокрема що: "підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від "22.07.2011, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за №2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою".
91. Разом з тим, відповідачі не надали інших доказів, які б також свідчили про виконання договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, зокрема, які б підтверджували здійснення оплати (платіжні квитанції та інші документи на підтвердження здійснення оплати) і отримання грошових коштів позивачем за відчужену ним земельну ділянку (розписки чи інші документи, з яких би вбачався факт безпосереднього отримання коштів позивачем). 
92. Тому, враховуючи, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 300753 від 09.12.2010, яким підтверджено право власності позивача на спірну земельну ділянку судами не досліджений, а також те, що за результатами розгляду позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011, на підставі якого із володіння позивача вибуло відповідне майно, встановлено її обґрунтованість, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
93. Також колегія суддів враховує, що рішенням Господарського суду Київської області від 11.12.2019 у справі № (в межах справи № 911/4706/15) з урахуванням зміни відповідно до постанови Верховного Суду від 12.01.2021, зокрема, визнано недійсним договір іпотеки від 11.02.2011, укладений між ТОВ "Атрекс" та ПАТ АБ "Укргазбанк", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстровано в реєстрі за № 385 в частині передання в іпотеку нерухомого майна. При цьому, зміст судових рішень у зазначеній справі свідчить про те, що спірна земельна ділянка площею 0,2478 га, кадастровий номер 3221284801:01:055:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 також була передана в іпотеку за відповідним договором. 
94. При цьому, доводи скаржників щодо застосування статей 261, 267 ЦК України також не спростовують обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності об`єктивних причин неможливості захистити власне право позивачем у визначений законом строк і зводяться до необхідності надання повторної оцінки обставин, які вже були досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій.
95. Інші доводи скаржників, зазначені у касаційній скарзі, зводяться до оцінки та переоцінки доказів, необхідності дослідження та встановлення обставин справи, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
96. Разом з тим, колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
97. З огляду на зазначене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційні скарги ПАТ АТ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія М.П. не підлягають задоволенню, а оскаржувані судові рішення не підлягають скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
98. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
99. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
100. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
101. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.
Щодо судових витрат
102. Враховуючи положення статті 129 ГПК України та відмову у задоволенні касаційної скарги, сплата судового збору покладається на скаржників.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича залишити - без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 № 911/4706/15 (911/1396/24) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

С.В. Жуков