ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м.Дніпро Справа № 908/2955/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач) 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 (суддя Ярешко О.В., повний текст якого підписаний 22.01.2025) у справі № 908/2955/24
за позовом: Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" м. Запоріжжя 
про стягнення 50 610,00 грн.
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" про стягнення 50610,00 грн. штрафу. 
Позов обґрунтовано неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу в накладній № 45824547 щодо вагону № 62401005. 
За твердженням позивача, на проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 616 від 01.10.2023 було проведено контрольне зважування вагону № 55175517 і складено комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023.
Позивач наполягає на тому, що у липні 2024 по накладній № 45824547 відповідачем зі станції Растущая Придніпровської залізниці на станцію Краматорськ Донецької залізниці було відправлено вагони з вантажем "Щебінь гранітний фракції 10х20". У графі 24 "Маса вантажу, визначена відправником" накладної № 45824547 на вагон № 62401005 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 69400 кг, правильність відомостей підтвердив своїм підписом ЕЦП представник відправника. 14.07.2024 при проходженні вагонів по ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 50514 від 14.07.2024 проведено контрольне зважування вагону № 62401005 та встановлено, що маса вантажу, вказана відправником, не відповідає масі вантажу, встановленій при зважуванні, про що складено комерційний акт № 460005/284 від 14.07.2024. Вагон затримано до усунення комерційної несправності та станцією Запоріжжя-Ліве повідомлено станцію Растущая. Комерційна несправність усунута силами відправника, вантаж відвантажений в машину та вивезений. Відчеплений вагон № 62401005 основної відправки № 45824547 після усунення комерційної несправності відправлено за призначенням на станцію Краматорськ Донецької залізниці за перевізним документом (досилочною накладною) № 45894037. На вказаній станції вантаж видано одержувачу згідно комерційного акту № 460005/284 від 14.07.2024, який зареєстровано на станції Краматорськ. Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, за неправильно зазначену в накладній масу вантажу відправнику нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. А саме: провізна плата за вагон № 62401005 - 10122,00 грн. х 5 = 50610,00 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі № 908/2955/24 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.03.2025) позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" 50610 грн. 00 коп. штрафу, 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3",  в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- позивач подав частину доказів після закінчення процесуальних строків, що суперечить вимогам ГПК України, а клопотання про неприйняття таких доказів безпідставно відхилені;
- комерційний акт №450003/242 від 01.10.2023 є належним доказом правопорушення відповідача. Його розділ "Є" у первинному варіанті не заповнений, що означає відсутність обов`язкової перевірки вантажу на станції призначення. Позивач надав до матеріалів справи копію нового комерційного акту №460005/284/3 з дописаним вручну "дріб 3" та з заповненим розділом "Є", що є порушенням вимог до уніфікованості комерційних актів та суперечить Правилам складання актів № 334 від 28.05.2002 і Порядку № 306-Ц від 21.09.2005;
- Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 по справі № 914/2339/17 вимагає належного оформлення таких актів, а тому використаний у справі документ не може вважатися допустимим доказом;
- відсутність вагового обладнання на станції Краматорськ Донецької залізниці, що робить відмітку в розділі "Є" формальною;
- акт підписано неповноважними особами: наказ № 101, яким нібито делеговано право підпису, виданий із порушеннями та не відповідає вимогам пункту 10 Правил, через що підписання акта такими працівниками є неправомірним;
- суд безпідставно проігнорував докази, які свідчать про відсутність комерційної несправності: акти загальної форми ГУ-23 складені без участі вантажовласника та не можуть підтверджувати заявлені залізницею обставини;
- невідповідності у перевізних документах: досилочна накладна після переважування містить ту ж масу вантажу (69 400 кг), яку первинно зазначив відправник, що суперечить твердженням позивача про "надлишок" 1100 кг. Такі самі невідповідності виявлені й в інших подібних справах між цими сторонами, а жоден із контрагентів не підтвердив наявність проблем у відправленні вантажу.

Позивач у відзиві просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення першої інстанції без змін.
Посилається на те, що дія Статуту залізниць України та відповідних Правил є спеціальним правовим регулюванням, обов`язковим для учасників перевізного процесу, а перевантаження вагона та неправильне зазначення маси вантажу підтверджено належно оформленим комерційним актом № 460005/284, складеним і підписаним уповноваженими особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів. Станція призначення внесла обов`язкову відмітку в розділі "Є" акта без необхідності додаткового документального підтвердження, що відповідає п. 12 Правил. Позивач уточнює, що "два різні акти" насправді є одним і тим самим документом, зареєстрованим на станції призначення під порядковим номером відповідно до п. 62 Інструкції зі станційної комерційної звітності.
Позивач відхиляє аргументи щодо строків доставки, можливості усунення несправності та участі представників відповідача, зазначаючи, що технологічні процеси станції Запоріжжя-Ліве прямо передбачають порядок усунення комерційних несправностей, а сам відповідач фактично визнав допущені порушення під час розборів та службових перевірок. 
Додані документи, на думку позивача, є читабельними та були раніше надані відповідачу. 
З огляду на вимоги статей 118, 122 Статуту залізниць України, відповідальність за неправильні дані в накладній не залежить від наявності збитків, а штраф стягується у безумовному порядку. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 11.02.2025 здійснено запит необхідних матеріалів справи №908/2955/24 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" м. Запоріжжя рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі № 908/2955/24; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" (вантажовідправник, відповідач у справі) зі станції відправлення Растущая Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 45824547 від 11.07.2024, оформлено перевезення вантажу - щебінь гранітний фракції 10х20, зокрема у вагоні № 62401005, до станції призначення - Краматорськ Донецької залізниці, вантажоодержувач - ТОВ "Е-ТРЕК". Зазначено, що вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 Додатка 3 до СМГС; відповідальний за розміщення та кріплення вантажу вагар Кабак І.П. ; насипом (графа 20 накладної).
Згідно з накладною № 45824547, вантаж у вагони завантажений вантажовідправником (графа 28), яким визначено масу вантажу (графа 24) - 691300 кг. У графі 26 накладної зазначено спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т) заводський № 65 відправник. Згідно графи 55, правильність внесених відомостей підтверджено вагарем Кабак І.П. "ЕЦП" 11.07.2024 о 17:03. 
Згідно відомостей вагонів, маса вантажу у вагоні № 62401005 - 69400 кг, тара вагону - 23100 кг, провізна плата - 10122,00 грн.
У графі 49 "Відмітка залізниці" накладної міститься напис: "Одержувачу надано Е-повідомлення про прибуття вантажу 16.07.2024 00:00. Акт від 14.07.2024 № 50514 про Контрольне зважування. Акт від 15.07.2024 № 50519 про Зважування після усунення ком несправності. Акт від 16.07.2024 № 16203 про На закінчення затримки після усунення ком несправності. Акт від 14.07.2024 № 50513 про Контрольне зважування. Акт від 15.07.2024 № 50521. Одержувача повідомлено 16.07.2024 13-10 Ємець Н.О. КЕП 16.07.2024 13:17".
14.07.2024 о 10:00 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці пр-ком Гришиною О.В. складено акт загальної форми № 4 по даним Книги ф. ГУ-78, в якому в графі "Опис обставин, що викликали складання акту" зазначено: "Комісією у складі: пр-к Гришина О.В. була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 93600 кг, тара вагона з АСК ВП УЗ-Е 23100 кг. Маса вантажу нетто за ПД 69400 кг. Фактична маса вантажу нетто 70500 кг, що більше документу на 1100 кг".
На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено 14.07.2024 о 10:40 акт загальної форми № 50514 (форми ГУ-23), в якому зазначено про комерційну несправність (код - 7011003): вагон № 62401005 завантажено понад його вантажопідйомність. 14.07.2024 проведено контрольне зважування на вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве 87 гос. повірка 06.06.2024. Навантаження в вагоні холмоподібне нижче бортів 100-150 см, вибірок, поглиблень немає. По документу значиться вага нетто 69400 кг, тара з документу 23100 кг, фактично брутто 93600 кг, нетто 70500 кг, що на 1100 кг перевищує вагу в перевізному документів і на 500 кг перевищує вантажопідйомність вагону. Загрожує безпеці руху. Вагон затримано до усунення комерційної несправності. 
Акт складено та підписано пр-к поїзду Бережко І.В., пр-к поїзду Гришина О.В.
Результат зважувань зафіксовано в Книзі зважування на вагонних вагонах, витяг з якої (копія) міститься в матеріалах справи.
Згідно технічного паспорту ваг № 87 (вагонні ваги станції Запоріжжя-Ліве РФ "Придніпровська залізниця"), 06.06.2024 проведено технічне обслуговування зважувальних приладів з перевіркою метрологічних характеристик. Ваги придатні для зважування. 06.06.2024 проведено держповірку, ваги відповідають вимогам МПУ 385/02-2015.
14.07.2024 складено комерційний акт № 460005/284. У розділі Д "Опис пошкодження" комерційного акту зазначено, що на підставі акту загальної форми № 50514 від 14.07.2024 станції Запоріжжя-Ліве проведене контрольне зважування вантажу, прибувшого груповою відправкою, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве № 87, держ. перевірка 06.06.2024, приймальником поїздів Гришиною О.В. , у присутності начальника станції Марковця А.М. Згідно перевізного документа значиться: вантаж щебінь гранітний фракції 10х20, 10 напіввагонів, маса вантажу 691300 кг, у вагоні № 62401005 тара 23100 кг, нетто 69400 кг. Фактично виявилось вага брутто 93600 кг, тара з документу 23100 кг, нетто 70500 кг, що більше документу на 1100 кг і більше вантажопід`ємністю вагону на 500 кг. У комерційному відношенні навантаження нижче бортів 100-150 см, пагорбоподібне, без виїмок і поглиблень. В технічному відношенні вагон справний, люки щільно закриті, просипу вантажу немає. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній. 
Акт підписаний нач. станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів Гришиною О.В . 
Згідно наказу заступника начальника ВП "Служба роботи станції" РФ "Придніпровська залізниця" від 12.04.2024 № 101, призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного Медвідь І.Г . Затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів Гришину О.В .
Оперативним повідомленням № 314 від 14.07.2024 зі станції Запоріжжя-Ліве повідомлено станцію Растущая про затримку вагону № 62401005 у зв`язку з виявленою комерційною несправністю, складення акту загальної форми ГУ-23 № 50514.
15.07.2024 на станції Запоріжжя-Ліве складено акт загальної форми (форма ГУ-23), в якому зазначено, що після відвантаження надлишків вантажу понад ВП відправником, було здійснено контрольне зважування вагонів на вагах ст. З/Ліве № 87 держповірка 06.06.2024 у присутності представника ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3". Про результати зважування складені АЗФ № 50519, 50520, 50521. Доручена особа Арсенюк В.Г. від підпису в цих актах відмовився.
Акт складений та підписаний ДС Марковець А.М., ст. прк Гарелкина М.А., ст. прк Іщенко О.А., бр ПКО Федорець І.О.
15.07.2024 о 12:05 складено (надруковано в АРМ ПКО) акт загальної форми № 50519 (форми ГУ-23), в якому зазначено про комерційну несправність (код - 9990003; інші несправності, пов`язані з умовами перевезення): на підставі АЗФ 50514 від 14.07.2024 силами відправника відвантажені залишки вантажу у машину КРАЗ держ. ном. НОМЕР_1 . Проведено контрольне зважування на вагах ст. Запоріжжя-Ліве 87 держ. перевірка 06.06.2024. Фактичне брутто 92200 кг, тара з док. 23100 кг. Відвантажений вантаж вивезено зі станції. Безпеці руху не загрожує. Слідує за призначенням.
Акт складено та підписано пр-ками поїзду Іщенко О.А., Гарелкіною М.А., ДС Марковець А.М.; підпис Арсенюка В.Г., який зазначений в акті, відсутній.
У матеріалах справи наявна надана позивачем копія доручення від 13.07.2024, виданого директором ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" Р. Свистуном, який довіряє Арсенюку В.Г. діяти від ім`я підприємства, а саме: усунути перевантаження продукції в вагонах № 61434775, № 62401005, № 65289761 і завантажити надлишок щебню у автотранспорт.
Згідно оперативного повідомлення № 346 від 15.07.2024, силами відправника відвантажені залишки вантажу у машину КРАЗ держ. номер НОМЕР_1 . Проведено контрольне зважування на вагах ст. Запоріжжя-Ліве 87 держ. перевірка 06.06.2024. Фактичне брутто 92200 кг, нетто 69150 кг, тара док. 23100 кг. Відвантажений товар вивезено зі станції відправником. Безпеці руху не загрожує. Слідує за призначенням. Складений акт загальної форми ГУ-23 № 50519.
Вказане оперативне повідомлення виконано машинописним способом, однак має написи, зроблені ручкою та виправлення, які ніяким чином не засвідчені.
Вагон № 62401005 з вантажем насипом "Щебінь гранітний фракції 10х20" накладною № 45894037 від 15.07.2024 відправлений зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Краматорськ Донецької залізниці. Згідно відомості вагонів, тара вагона - 23100 кг, маса вантажу - 69400 кг.
Згідно комерційного акту № 460005/284/3 від 14.07.2024, що зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці, у розділі "Є. Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" зазначено, що вагон № 62401005 прибув 22.07.2024 9:15 по досилці № 45894037 від 15.07.2024 ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, виданий 22.07.2024 згідно ком. акту. Міститься підпис Моісеєнко О.Г. , зас. ДС Григор`єва М.О. , г. ком. Суковій І.В. , менеджер Скрабков С.М.
Наказом начальника ВТП "Станція Краматорськ" від 03.04.2024 № 253/ДС призначено відповідальних осіб, підпис яких має бути обов`язковим в комерційних актах, які складаються на станції Краматорськ, а саме: перший підпис - начальник станції Краматорськ Моісеєнко О.Г., другий підпис - заступник начальника станції Краматорськ - Григор`єв М.О., третій підпис - працівник станції, який особисто здійснював перевірку (змінні приймальники поїздів та агенти комерційні по станції Краматорськ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та заначив, що комерційний акт № 460005/284 від 14.07.2024 оформлений належним чином уповноваженими особами та підтверджує факт розбіжності між фактичною та заявленою масою вантажу. Відповідальність за порушення перевізних документів покладено на працівників відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Спірні правовідносини між сторонами у цій справі є майново-господарськими та регулюються нормами Цивільного й Господарського кодексів України (що діяв на час виникнення спірних відносин), а також спеціальним транспортним законодавством - Статутом залізниць України та Правилами перевезень вантажів, які є обов`язковими для учасників перевізного процесу. 
Відповідно ч.ч. 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.
Відповідно ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відповідно ст.ст. 23, 24 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Згідно ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.
Згідно п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони (контейнери) відкритого типу, приймаються до перевезення шляхом візуального огляду вагона (контейнера), вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.
У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин невідповідності, зокрема, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.
Відповідно п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. 
У п. 8 цих Правил визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів. 
Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.
Згідно ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Суд першої інстанції виходив з того, що залізнична накладна є двосторонньою письмовою угодою між відправником і залізницею, а правильність відомостей, зокрема щодо маси вантажу, покладається на вантажовідправника. Залізниця має право перевіряти ці дані під час перевезення.
Основним доказом порушення є комерційний акт, який відповідно до Статуту та Правил складання актів оформлюється при виявленні невідповідності маси вантажу даним накладної й потребує підписів трьох обов`язкових осіб, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів. Залучення інших працівників залізниці для підписання комерційного акту допускається (у разі необхідності), проте дане положення не скасовує обов`язкової наявності підписів начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідувач вантажного складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівника станції, який особисто здійснював перевірку вантажу. За наявності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт вважатиметься таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.
Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акта.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі № 910/3930/17, від 18.06.2018 у справі № 910/11397/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17.
Суд установив, що комерційний акт № 460005/284 від 14.07.2024 складено належним чином та підписано уповноваженими працівниками залізниці, визначеними наказом, оскільки штатної посади начальника вантажного району на станції немає. Посилання суду на практику Верховного Суду підтверджують правильність такого підходу. 
Комерційний акт попутної станції зареєстрований на станції призначення відповідно до Інструкції зі станційної комерційної звітності, новий акт не складався через відсутність розбіжностей, тому цей документ є належним та допустимим доказом неправильного зазначення маси вантажу.
Суд за стандартом "переваги більш вагомих доказів" встановив факт фактичного відвантаження та вивезення надлишку щебню зі станції Запоріжжя-Ліве представником відповідача Арсенюком В.Г., що підтверджується комерційним актом, актами загальної форми, реєстрами контрольних зважувань, поясненнями посадових осіб, дорученням директора ТОВ "МКК № 3" та іншими документами. Натомість заперечення відповідача суд визнав менш вірогідними.
Крім того, залізниця мала право й обґрунтовані підстави для перевірки маси вантажу в тому ж порядку, яким відправник визначив її при відвантаженні, порушень процедури не встановлено.
Оцінивши докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що масу вантажу у накладній зазначено неправильно, надлишок вантажу мав місце і був вивезений самим відповідачем, а тому останній порушив вимоги транспортного законодавства. 
На підставі статей 118 і 122 Статуту залізниць суд визнав правомірним стягнення з відповідача штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати - 50 610 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, погодившись із належністю комерційного акта, повноваженнями осіб, що його підписували, правильним застосуванням стандарту доказування та встановленим фактом перевантаження й подальшого вивезення надлишків. Матеріалами справи достовірно підтверджено, що Відправник неправильно зазначив масу вантажу в накладній, що є підставою для застосування штрафу в п`ятикратному розмірі провізної плати.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про їх необґрунтованість та відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.
Посилання апелянта на порушення позивачем процесуальних строків подання доказів колегія суддів визнає безпідставним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановив, що відповідні документи були подані у межах строків, визначених судом, а інші - у відповідь на вимоги суду щодо уточнення та витребування матеріалів, що відповідає положенням ст. 80- 83 ГПК України.
Клопотання відповідача про неприйняття доказів було обґрунтовано відхилене, оскільки апелянт не довів ні порушення процесуальних строків із боку позивача, ні неможливості реалізації ним права на ознайомлення із поданими матеріалами та подання заперечень.
Доводи про відсутність доказової сили комерційного акта № 460005/284, складеного на станції Запоріжжя-Ліве, колегія вважає необґрунтованими. Сам акт складено за формою, визначеною Правилами складання актів № 334, і містить усі передбачені розділи. 
Твердження апелянта про незаповненість розділу "Є" первинного акта не відповідає змісту нормативного регулювання: відповідно до п. 12 Правил складання актів попутна станція оформлює акт без заповнення розділу "Є", а його заповнення здійснюється лише на станції призначення, якщо виявлена розбіжність з даними попутного акта. У даному випадку розбіжностей не встановлено, що виключало необхідність складання нового акта та дозволяло станції призначення обмежитися реєстрацією акта попутної станції.
Також, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими твердження апелянта про виготовлення "нового" акта та внесення до нього неправомірних дописів. Матеріали справи підтверджують, що комерційний акт № 460005/284/3 не є новим документом, а становить службову реєстрацію попутного акта на станції призначення відповідно до Інструкції з ведення станційної комерційної звітності. Позначення "/3" не змінює змісту акта, не свідчить про повторне складання документа та не впливає на достовірність установлених попутною станцією фактів.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду у справі № 914/2339/17 від 05.02.2019 є нерелевантним, оскільки у тій справі йшлося про відсутність обов`язкових реквізитів комерційного акта, тоді як у цій справі суд першої інстанції встановив наявність усіх таких реквізитів та відповідність акта формі, визначеній Правилами.
Доводи апелянта щодо відсутності вагового обладнання на станції Краматорськ та нібито формального характеру відмітки у розділі "Є" комерційного акта є необґрунтованими, оскільки чинні Правила складання актів не пов`язують дійсність чи доказову силу комерційного акта з наявністю ваг на станції призначення. Станція призначення вносить відмітку в розділ "Є" лише для підтвердження отримання вагона та відсутності нових розбіжностей, а обов`язок повторного зважування виникає виключно у разі виявлення таких розбіжностей, чого в цій справі не встановлено. Усі істотні порушення - перевищення документальної маси та вантажопідйомності були зафіксовані на станції Запоріжжя-Ліве на справних вагах, що підтверджено технічною документацією, а станція Краматорськ лише підтвердила відсутність змін у стані вантажу. Відтак, відсутність ваг на станції призначення жодним чином не нівелює дійсності попутного комерційного акта, який був належно зареєстрований і підписаний уповноваженими особами, тоді як апелянт не навів жодних доказів, що ставили б під сумнів його дані.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта про "формальний" характер відмітки у розділі "Є" не ґрунтуються на вимогах нормативних актів, не спростовують чинності комерційного акта та не впливають на встановлені судом фактичні обставини.
Посилання апелянта на недійсність наказу № 101 також підлягає відхиленню. Суд першої інстанції дослідив зазначений наказ, установив його чинність та відповідність вимогам Правил складання актів. На станції Запоріжжя-Ліве відсутні штатні посади, передбачені п. 10 Правил, що не позбавляє адміністрацію залізниці права визначити уповноважених працівників для підписання комерційних актів. Наказ № 101 видано правомірно, його зміст відповідає функціональним обов`язкам працівників, а підписи у спірному акті проставлені саме особами, на яких покладено відповідні повноваження, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду щодо заміни посад у разі їх фактичної відсутності.
Верховний Суд роз`яснив, що у разі відсутності в штаті структурного підрозділу залізниці посади начальника вантажного району відповідний працівник може бути уповноважений на підписання комерційних актів наказом керівника підрозділу або робочою (посадовою) інструкцією для забезпечення вимоги щодо трьох обов`язкових підписів, визначених пунктом 10 Правил складання актів, і такі документи є належним підтвердженням повноважень, що підтверджено також постановами Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що комерційний акт підписаний уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Щодо "виключення" з доказів актів загальної форми ГУ-23, доводи апелянта про їх недопустимість спростовуються змістом ст. 76, 77 ГПК України та Правилами № 334. Акти ГУ-23 є передбаченою формою фіксації обставин, виявлених залізницею під час перевезення, та не вимагають обов`язкової присутності вантажовідправника, якщо він не забезпечив явку свого представника, що має місце у даній справі. Судом першої інстанції встановлено, що акти ГУ-23 не суперечать даним комерційного акта, а навпаки - підтверджують факт перевантаження та відвантаження надлишку вантажу представником відповідача.
Щодо "невідповідностей" у первинній та досилочній накладних. Твердження апелянта про ідентичну масу вантажу у первинній та досилочній накладних не впливають на правомірність висновків суду. Досилочна накладна не фіксує повторної фактичної маси вантажу, а оформлюється для продовження перевезення після усунення порушень. Контрольне зважування, зафіксоване в комерційному акті, підтверджує перевантаження на 1100 кг, що не спростовано будь-яким іншим об`єктивним способом. Посилання на інші справи між тими самими сторонами не стосуються предмета доказування в цій справі й не впливають на оцінку доказів.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі № 908/2955/24 слід залишити без змін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі № 908/2955/24- залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі № 908/2955/24- залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено і підписано 12.01.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд  

Суддя Ю.Б. Парусніков