Справа № 743/1305/25 
Провадження № 2/743/88/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого - судді Макаревича Я.М.,
за участі секретаря судового засідання Довбенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ: 
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку.
Позов мотивовано тим, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є слухачем 1 курсу Пенітенціарної академії України денної форми здобуття вищої освіти. 
За навчання та супутні витрати позивач сплачує самостійно, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ріпкинський районний суд Чернігівської області ухвалою від 07.10.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 04.11.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з повторним викликом відповідача до 12.01.2026.
12.01.2026 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.
У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України.
З урахуванням положень частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом 12.01.2026 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.06.2005.
Відповідно до довідки від 09.09.2025 № 469 ОСОБА_3 з 01.09.2025 зарахований на навчання до Пенітенціарної академії України. Термін закінчення академії – лютий 2027 року.
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін 
Частиною 2 статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна норма закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України).
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У частині 1 статті 12 вказаного закону закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За загальним правилом, визначеним частиною 5 статті 183 СК України, аліменти на утримання однієї дитини стягуються в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною 1 статті 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Також Верховний Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
При цьому, суд вважає встановленим факт неможливості повнолітньої дитини забезпечувати себе усім необхідним самостійно, з огляду на навчання на денній формі.
У зв`язку з наведеним та враховуючи обставини справи суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», та з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
З урахуванням викладено, керуючись статтями 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду – 26.09.2025 і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ріпкинським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 12.01.2026.
Суддя          Я.М. МАКАРЕВИЧ