ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
16 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/3453/25	
(суддя Брегей Р.І., м. Кропивницький)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою  Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №340/3453/25 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання в навчальну закладі,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 23 травня 2025 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 згідно з яким, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба заборгованість у розмірі 1317387 грн 28 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Позовна заява фактично обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем було достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання), а тому відповідач повинен відшкодувати витрати пов`язані з утриманням під час навчання.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що належним позивачем у спірних відносинах має бути Міністерство оборони України, оскільки Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не є стороною контракту.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідно до приписів Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, право на укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу. Саме між Університетом і відповідачем виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту, тому у Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Міністерства оборони України є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат на утримання відповідача у навчальному закладі.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 04 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (а.с.7-8).
Пунктом 5 вищезазначеного контракту передбачено, що контракт укладено на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти.
Також, за умовами пункту 3 контракту курсант добровільно бере на себе зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, або невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану). 
Абзац 6 пункту 1 контракту також передбачає, що відповідач зобов`язується відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному підрозділі закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом №120 від 28.04.2025 року відповідача відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість військовослужбовця, через службову невідповідність (а.с.9). 
Також, відповідача 29 квітня 2025 року ознайомлено із загальним розрахунком №1440 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, розмір яких становить 1317387,28 грн  (а.с.10).
Станом на дату звернення до суду з цим позовом, відповідачем вищезазначена сума коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта не відшкодована.
Стягнення з відповідача на користь позивача 1317387,28 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта  є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232).
Згідно з частиною 1, 3 статті 25 Закону України №2232 підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Відповідно до частини 5 статті 25 Закону України №2232 з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Згідно з частиною 10 статті 25 Закону України №2232 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом №120 від 28.04.2025 року відповідача відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість військовослужбовця, через службову невідповідність (а.с.9).
Враховуючи те, що відповідача відраховано з навчального закладу до закінчення його навчання через недисциплінованість, службову невідповідність, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у сумі 1317387,28 грн.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 (далі - Порядок №964).
Згідно з пунктом 1 Порядку №964 цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності), у зв`язку з припиненням громадянства України та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів “д”, “е”, “з”, “и” пункту 1, підпунктів “д”, “е”, “ж”, “з” пункту 2 і підпункту “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - витрати).
Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.
Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Згідно з пунктом 6 Порядку №964 витрати у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби відшкодовуються за весь період навчання.
Відповідно до пункту 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2025 року відповідача ознайомлено із загальним розрахунком №1440 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, розмір яких становить 1317387,28 грн  (а.с.10).
Враховуючи те, що відповідач обізнаний про розмір суми, що підлягає відшкодуванню, а також те, що відповідачем не сплачено у добровільному порядку витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі, як наслідок таки витрати підлягають стягненню у судовому порядку.
Щодо висновку суду першої інстанції про те, що належним позивачем у спірних відносинах є Міністерство оборони України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку №964 порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
На виконання пункту 3 Порядку №964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідно до якого у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. 
У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення  навчального  процесу  здійснюють остаточний  розрахунок  фактичних  витрат  за  відповідними видами забезпечення,  складають  довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням,  визначається з дня зарахування  по  день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.  У наказі   про   звільнення   курсанта   сума   відшкодування відображається  узагальнено  та  вноситься  до книги обліку нестач вищого навчального закладу. 
Відшкодовані за  утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у   кошторисних   показниках   спеціального  фонду відповідних центральних  органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
До того ж, відповідно до приписів Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Університет є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі, зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Університету виключно на утримання курсантів.
До аналогічних висновків, в контексті цього питання, дійшов Верховний Суд в постановах від 19 листопада 2020 року в справі №560/1341/19, від 24 лютого 2021 року в справі №420/4661/19, від 01 жовтня 2021 року у справі №520/11992/19.
Таким чином, саме навчальний заклад є належним позивачем у спірних відносинах.
Отже, суд першої інстанції дійшов протилежного та неправильного висновку з цього питання.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів зробила висновок про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанову, якою позов слід задовольнити повністю. 
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №340/3453/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба заборгованість у розмірі 1317387 грн (один мільйон триста сімнадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 28 коп в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов