ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2196/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Ясенової Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2196/25 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (код за ЄДРПОУ 08356179) щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (код за ЄДРПОУ 08356179) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025, з прийняттям постанови відповідно до п.п. 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, за наслідками якого: скасувати постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025.; забезпечити у відповідності до п. 2.3.4. Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N° 402, прийняття нової постанови, за якою визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:
Визнав протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (код за ЄДРПОУ 08356179) щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025.
Зобов`язав Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (код за ЄДРПОУ 08356179) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025, з прийняттям постанови відповідно до п.п. 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (код за ЄДРПОУ 08356179).
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування скарги позивач посилається на те, що звернення позивача відповідає терміну "скарга" статті 3 Закону України "Про звернення громадян" оскільки представник позивача звернувся в письмовій формі до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка є органом військового управління (згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України є органом військового управління в складі якого є відділи які працюють за напрямками. Так, у Центральній військово-лікарській комісії. Збройних Сил України є відділ по роботі із громадянами, до повноважень якого належить забезпечення кваліфікованого, об`єктивного і своєчасного розгляду заяв, пропозицій і скарг громадян, що надходять до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з метою оперативного вирішення порушених у них проблем,- підготовка проектів відповідей па звернення громадян.
Оскільки в Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України створена своя військово-лікарська комісія, відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК) Збройних Сил України.
Положенням № 402 не передбачено обов`язку Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України переглядати постанови підпорядкованих військово-лікарських комісій на підставі необґрунтованих звернень (заяв, скарг), які не містять обґрунтованих, належних доказів про порушення військово-лікарської експертизи, а саме: прийняття постанов підпорядкованими військово-лікарськими комісіями з порушенням Положення № 402, не врахуванням військово-лікарськими комісіями захворювань, травм осіб які оглядаються, прийняття підпорядкованими військово-лікарськими комісіями постанов в формулюваннях що не відповідають діагнозам.
Згідно вищезазначеної правової норми перегляд постанов ВЛК є правом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України розглядає скаргу про перегляд постанови ВЛК та приймає рішення про наявність обґрунтованих підстав для перегляду постанови військово-лікарської комісії. У випадку наявності обґрунтованих у скарзі підстав, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України переглядає постанову військово-лікарської комісії, скасовує її та приймає нову постанову. У випадку відсутності обґрунтованих у скарзі підстав для перегляду постанови військово-лікарської комісії, постанова ВЛК не переглядається..
Відповідно до абзацу сьомого підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, на ЦВЛК покладається розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Системний аналіз норм законодавства та фактичних обставин справи, дає змогу дійти висновку, що висновки суду апеляційної інстанції щодо обов`язковості прийняття постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 є хибними, оскільки, як вже зазначалось, обов`язковість прийняття ЦВЛК ЗС України постанови, у відповідності до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 Положення № 402, у випадку надходження необґрунтованої заяви про перегляд (скасування) тієї чи іншої постанови ВЛК, нормами Положення № 402 не передбачено.
Нормами Положення № 402 чітко визначено, що виключно у разі визнання скарги щодо перегляду (скасування постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК або переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення па повторний (контрольний) медичний огляд/.
З огляду па правові норми Положення № 402, розгляд заяв, скарг, пропозицій з питань військово- лікарської експертизи, а також право перегляду постанови будь-якої ВЛК або відмови у перегляді такої постанови, у разі відсутності підстав для її перегляду (обґрунтованих вимог із наданням підтверджуючих об`єктивних медичних даних) . відноситься до дискреційних повноважень ЦВЛК ЗС України.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що не погоджуючись із Постановою 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025 позивач 06.02.2025 подав до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України скаргу на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025.
У відповідь на Скаргу Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом від 18.02.2025 № 598/4/4307 повідомила, що 11 Регіональна військово- лікарська комісія визнала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.01.2024 не обґрунтованою, не затвердила та призначила контрольний медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Медичних документів проходження медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 не надіслано. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення вимог викладених у скарзі на теперішній час не має. 
Скарга від 06.02.2025, яку позивач подав до ЦВЛК, не є зверненням в розумінні Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР, а є скаргою, в якій позивач, не погодившись із постановою 11 Регіональної військово- лікарської комісії від 15.01.2025, оскаржує його в порядку, передбаченому і Положенням № 402 до ЦВЛК, що дає підстави для висновку, що процедура розгляду такої заяви повинна проводитись у відповідності до цього нормативного акту, а не у порядку, що передбачений Законом №393/96-ВР.
Лист Відповідача від 18.02.2025 № 598/4/4307 не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Суд першої інстанції чітко встановив, що лист ЦВЛК від 18.02.2025 № 598/4/4307 не є індивідуальним актом у розумінні ст. 4 КАС України, оскільки він має інформаційний характер, не вирішує питання по суті, не містить обов`язкових правил поведінки та не породжує позитивних правових наслідків для Позивача.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
За результатами медичного обстеження військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується копією картки обстеження та медичного огляду від 02.01.2024 (а.с.20).
На підставі направлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.01.2024 № 134 ОСОБА_1 був направлений на повторний медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.24звор.).
На підставі вказаного направлення, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 визнала ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується результатами медичного обстеження спеціалістами (а.с.24звор.).
Документи щодо визнання позивача непридатним до військової служби були направлені для затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії.
Адвокатським запитом від 15.01.2025 до 11 Регіональної військово-лікарської комісії представник позивача просив надати інформацію та підтверджуючі копії документів про розгляд НОМЕР_2 РВЛК документів щодо непридатності до проходження військової служби рядового ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).
11 Регіональна військово-лікарська комісія листом від 24.01.2025 №108 повідомила, що згідно постанови 11 Регіональної військово-лікарської комісії-постанова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.01.2024 щодо ОСОБА_1 , оформлена свідоцтвом про хворобу № 8, яка надійшла до 11 Регіональної військово-лікарської комісії (вх. №90 від 13.01.2025) не затверджена та надіслана до ІНФОРМАЦІЯ_7 (вих. № 245 від 15.01.2025) (а.с.14звор.).
Не погоджуючись із Постановою 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025 Позивач 06.02.2025 подав до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України скаргу на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025. До скарги долучено перелік наявної у позивача медичної документації необхідної для прийняття рішення з скаргою (а.с.15-17).
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом від 18.02.2025 № 598/4/4307 повідомила, що 11 Регіональна військово-лікарська комісія визнала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.01.2024 не обґрунтованою, не затвердила та призначила контрольний медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Медичних документів проходження медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 не надіслано. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення вимог викладених у скарзі на теперішній час не має (а.с.12звор.).
Не погоджуючись з рішенням Центральної військово-лікарської комісії позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.
Спірним питання у цій справі є протиправна бездіяльності Центральної Військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_2 від 20.02.2025 року про перегляд висновку рішення (постанови) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 оформленого довідкою від 07.07.2024 №3093/8.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII, Військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, зокрема, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За п.1.2 глави 1 розділу І Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Згідно з пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Відповідно до п. п. 2.3.1 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Відповідно до п. п. 2.3.3 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також:
розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;
перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України;
організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;
аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК, здійснення контролю за роботою підпорядкованих ВЛК та надання їм методичної і практичної допомоги;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;
підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК;
прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;
проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
У силу пункту 2.3.4. глави 2 Розділу І Положення, ЦВЛК має право:
- оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
- перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;
- перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;
- перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;
- запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме:
- виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів;
- особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу);
- архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);
- залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи;
- перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів;
- направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів;
- запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи;
- надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб;
- розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;
- надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Відповідно до п. 2.3.5, Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно п. п. 2.4.2, 2.4.5, 2.4.6, 2.4.10 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону.
ВЛК регіону має право, зокрема: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Відповідно до п. п. 2.8.1, 2.8.3 розділу І Положення № 402, ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
Згідно п. 2.8.4, 2.8.5 розділу І Положення № 402, на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
Відповідно до п. 3.3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення.
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_12 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить, що Положення № 402 визначає порядок оскарження дій (бездіяльності) чи постанови ВЛК районного ТЦК та СП, відповідно до якого, такі дії (бездіяльність) чи постанови можуть бути предметом перегляду у ВЛК обласного ТЦК та СП. У свою чергу, предметом оскарження до ЦВЛК можуть бути дії (бездіяльність) чи рішення ВЛК обласного ТЦК та СП, а також ВЛК регіону. Таким чином, Положення № 402 визначають предмет оскарження до ЦВЛК.
Загально прийняте розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" визначається як зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Отже, для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною адміністративний суд не може обмежитися лише одним фактом неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а й зобов`язаний також з`ясувати і перевірити наявність або відсутність конкретних причин, умов та обставин, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. При цьому, важливе значення мають: юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Аналогічне визначення розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17.
Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. 
Матеріали справи свідчать, що Не погоджуючись із Постановою 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025 Позивач 06.02.2025 подав до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України скаргу на постанову 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.01.2025. До скарги долучено перелік наявної у позивача медичної документації необхідної для прийняття рішення з скаргою.
Як зазначалось, рішення ВЛК регіону можуть бути предметом перегляду у ЦВЛК.
Тобто, предмет оскарження заявлений представником позивача до ЦВЛК відповідає визначеному у Положенні № 402 (дії (бездіяльність) чи рішення ВЛК регіону). ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення підпорядкованих ВЛК свій висновок повинна оформлювати вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.
Отже, відповідач за результатами розгляду скарги позивача, зобов`язаний був розглянути її та прийняти рішення по суті порушених питань. 
Лист Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 18.02.2025 № 598/4/4307 містить правову позицію суб`єкта владних повноважень, але не вирішує по суті вимог позивача та не зобов`язує 11 Регіональну військово-лікарську комісію дотримуватися певної моделі поведінки.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що лист Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 18.02.2025 № 598/4/4307 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме - індивідуальним актом, у розумінні статті 4 КАС України, оскільки відповідь, викладена у листі, містить правову позицію відповідача з конкретного кола питань, носить інформаційний характер та не створює для позивача чи інших осіб певних правових наслідків.
Щодо посилання скаржника на те, що звернення позивача відповідає терміну "скарга" статті 3 Закону України "Про звернення громадян", колегія суддів зазначає, що відповідно до сталої правової позиції Верховного Суду (постанова від 27.11.2019 у справі № 822/2852/17, від 07.07.2020 у справі № 826/10289/17, від 20.05.2020 у справі № 819/1664/16), норми Закону № 393/96-ВР не поширюються на скарги та заяви, порядок розгляду яких, встановлений спеціальними законами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо допущеного з боку скаржника порушень вимог чинного законодавства. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2196/25 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2196/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.   
Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя Т.І. Ясенова