УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/6065/25 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Номер провадження №33/4805/506/26
Категорія 124 КУпАП Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Луканинець В.Й., представника потерпілої – адвоката Лужко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Луканинець Василя Йосиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 26.10.2025 о 17:55 год на автодорозі М-06 Київ-Чоп 225 км, керуючи транспортним засобом Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед перестроюванням в ліву смугу не переконався, що це буде безпечним, та не надав перевагу в русі автомобілю Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля Toyota з відбійником, та отримання механічних пошкоджень.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Луканинець В.Й. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя місцевого суду не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого та необґрунтовано застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Судом не враховано те, що ОСОБА_1 визнає вину, щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілої, має на утриманні неповнолітніх дітей та дружину. Крім того просить врахувати те, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його єдиного джерела доходу та засобів для існування.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанова суду першої інстанції ухвалена 18.11.2025, апеляційна скарга подана адвокатом 28.11.2025 року, однак відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 22.12.2025 апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, у зв`язку з ненаданням адвокатом документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги, а тому строк пропущений з поважних причин, оскільки 24.12.2025 апеляційна скарга подана повторно.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, представника потерпілої, свідка ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування строком на 6 місяців за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, думку потерпілої, особу ОСОБА_1 та його поведінку після вчиненого, про що зазначили в судовому засіданні інші учасники ДТП, консультативний висновок лікаря неповнолітнього сина потерпілої.
При цьому, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.
Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Позбавивши ОСОБА_1 права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.
Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, як для водія, судом не було враховано, що відповідно до вимог ст. 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте, цих обставин під час розгляду даної справи в суді першої інстанції встановлено не було. Матеріали справи не містять відомостей про повторність вчинення подібного або інших адміністративних правопорушень. Щодо грубості порушення то, з дослідженого відеозапису пригоди можна дійти висновку про ненавмисність дій водія ОСОБА_1 під час перестроювання в ліву смугу руху та своєчасного включення ним лівого повороту перед початком перестроювання. Поряд з цим, не спростовуючи винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд також враховує конкретні обставини, які передували аварійній ситуації, та вжиті другим учасником заходи, для її відвернення. В цьому контексті слід наголосити на положеннях пункту 12.3 ПДР, які встановлюють, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Наявний відеозапис фіксує своєчасну подачу світлового покажчика лівого повороту водієм фури ОСОБА_1 перед початком перестроювання, значну відстань потерпілої від цього моменту та в наступних етапах небезпечного зближення двох транспортних засобів взагалі не вказує на застосування потерпілою екстреного гальмування для уникнення можливого зіткнення, а також не застосування звукового сигналу для попередження небезпечного зближення.
З урахуванням конкретних обставин справи та механізму розвитку аварійної ситуації, дії водія  ОСОБА_1 не становили грубого або навмисного порушення правил дорожнього руху, яке би за своїм ступенем тяжкості та небезпечності потребували від держави вжиття найсуворіших заходів адміністративного стягнення для водія у виді позбавлення права керування.
Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 свою вину визнає, щиро розкаюється, усвідомлює протиправність вчиненого правопорушення, яке відбулось з необережності, та не містить ознак систематичності, а також будь-яких даних повторності вчинення адміністративних правопорушень в минулому; зіткнення двох транспортних засобів не відбулось, дії водія лише спричинили створення аварійної обстановки, примусивши потерпілу вжити заходів для зміни напрямку руху, винуватець вибачився перед потерпілою, місце ДТП не залишав, а також те, що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2023 та 2025р.н., непрацюючу дружину, позитивно характеризується за місцем роботи, де працює на посаді водія вантажного автомобіля з 2022 року, здійснює міжнародні перевезення, в тому числі на ЗСУ, доставляє різні гуманітарні вантажі до країни, в день судового засідання в суді першої інстанції перебував за кордоном та виконував перевезення гуманітарної допомоги.
Таким чином, позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців кардинально вплине на спосіб життя ОСОБА_1 та позбавить його родину єдиного джерела доходу, оскільки автомобіль ним використовується за місцем роботи, про що надані товарно-транспортні накладні про перевезення вантажів закордон. 
Враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді першої інстанції слід змінити в частині обраного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 менш суворе стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у межах санкції даної статті, а саме: у вигляді штрафу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Луканинець Василю Йосиповичу строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Луканинець Василя Йосиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців змінити, застосувавши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. на користь держави.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: